Einar Heikel

Einar Immanuel Heikel (7. syyskuuta 1885 Merijärvi – 26. heinäkuuta 1949 Oulu) oli suomalainen kielentutkija.

Heikelin vanhemmat olivat kirkkoherra Oskar Immanuel Heikel ja Maria Utterström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Oulun lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 ja lisensiaatiksi 1913. Heikel harjoitti jatko–opintoja Bonnissa 1911 ja 1913–1914, Roomassa 1913–1914 sekä Göteborgissa ja Kööpenhaminassa 1917–1918.

Heikel oli Helsingin yliopiston roomalaisen filologian dosenttina 1915–1923.

Einar Heikel oli naimisissa 1916–1924 Marjo Kyllikki Kupiaisen (1895–1945) kanssa. Heillä oli yksi poika joka kuoli jatkosodassa.

 Teoksia 
 Adversaria ad Ciceronis de Consulato suo poema, väitöskirja.   1912
 Minueii Felicis Octavius.    1919

 Lähteet 

 Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640–1917, osa H–O
 Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961

Luokka:Suomalaiset filologit
Luokka:Vuonna 1885 syntyneet
Luokka:Vuonna 1949 kuolleet