Cachao López

Israel ”Cachao” López, usein vain Cachao (14. syyskuuta 1918 Havanna, Kuuba – 22. maaliskuuta 2008 Coral Gables, Florida, Yhdysvallat) oli kuubalainen muusikko ja säveltäjä, jota kutsutaan usein ”mambon keksijäksi”. Cachao voitti urallaan muutaman Grammy-palkinnon, ja hänet valittiin Hollywood Walk of Famelle.

 Elämä 
Israel López syntyi muusikkoperheeseen vuonna 1918. Lempinimensä Cachao hän sai isoisältään, jonka sukunimi nimi oli ollut. Hän aloitti soittaa jo nuorena kontrabassoa, jota hänen vanhempansa soittivat ja opettivat. Cachao esiintyi ensimmäisen kerran julkisesti 8-vuotiaana, kun hän soitti bongorumpuja lastenorkesterissa. 13-vuotiaana hän aloitti kontrabasistina Havannan filharmosessa orkesterissa.

1930-luvun lopussa Cachao aloitti kuulussa danzón-yhtyeessä Arcaño y sus Maravillasissa. Kyllästyttään menuettityyliisiin danzóneihin Lópezin veljekset Cachao ja Orestes kehittivät nopearytmisempää soitantaa. Sitä alettiin kutsua nimellä el nuevo ritmo, uusi rytmi, ja se sai myöhemmin nimekseen mambo. Siitä tuli suosittua vasta seuraavalla vuosikymmenellä, kun Perez Pradon albumi Que Rico el Mambo! julkaistiin.

Cachao lähti Kuubasta 1962. Hän asui seuraavat kaksi vuotta Espanjassa ja muutti sitten New Yorkiin, missä soitti muun muassa Tito Rodríguezin, José Fajardon ja Eddie Palmierin yhtyeissä. Cachao soitti vuosikymmenten ajan vain muiden yhtyeissä ja julkaisi vuosien 1970–1990 aikana vain kolme omaa albumia. New Yorkista hän muutti Las Vegasiin ja sieltä 1970-luvun lopulla Miamiin. Las Vegasissa hän ajautui uhkapelien pariin, ja omien sanojensa mukaan hänen vaimonsa pelasti hänen elämänsä ja uransa.

Miamissa Cachao soitti vain pienillä klubeilla, häissä ja muissa tapahtumissa. Vuonna 1989 hän törmäsi nuoreen kuubalaisnäyttelijä Andy Garcíaan, jonka hän oli tuntenut jo, kun tämä oli vasta ollut viisivuotias. García oli ollut Cachaon fani jo monta vuotta, ja hän järjesti Miamiin juhlakonsertin ja julkaisi Cachaon albumit Master Sessions Volume I, joka voitti Grammyn, ja Master Sessions Volume II. Konsertti oli myös pohjana dokumentille Cachao...Como Su Ritmo No Hay Dos.

García tuotti vielä Cachaon albumit Cuba Linda (2000) ja Grammy-palkitun Ahora Sí (2004). Cachao kiersi maailmaa 1990- ja 2000-luvuilla ja soitti useiden nuorten ihailijoidensa, kuten pianisti Bebo Valdésin, kanssa. Valdés soitti Cachaon kanssa albumilla El Arte del Sabor, joka palkittiin Grammyllä. Cachao sai urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle. Vuonna 2012 hänen albuminsa Descargas: Cuban Jam Session in Miniature (1957) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020.

Cachao kuoli munuaisongelmista syntyneisiin komplikaatoihin vuonna 2008. Hänen vaimonsa Ester oli kuollut vuonna 2004. Heillä oli yksi tytär, María Elena López.

 Lähteet 

Luokka:Kuubalaiset muusikot
Luokka:Kuubalaiset kontrabasistit
Luokka:Jazzmusiikin säveltäjät
Luokka:Salsamuusikot
Luokka:Vuonna 1918 syntyneet
Luokka:Vuonna 2008 kuolleet