Ultšat

Ultšat (myös ultšit, omakielinen nimitys nani) ovat Venäjällä Habarovskin aluepiirissä asuva tunguusilaista ultšan kieltä puhuva kansa. Heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.

Asuinalue ja lukumäärä
Ultšat asuvat etupäässä Amurin alajuoksulla Habarovskin aluepiirin Ultšan piirissä. Neuvostoliiton vuoden 1989 väestönlaskennassa rekisteröitiin 3200 ultšaa, joista 2700 asui Habarovskin aluepiirissä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan ultšia oli 2900 henkeä. Habarovskin aluepiirissä heitä oli 2700, joista 2300 asui maaseudulla. 

Kieli
Lähes kaikki ultšat osaavat venäjää, kun taas ultšan kieltä puhuu vain 700 henkeä. Tarkempi tilasto kertoo, että Habarovskin aluepiirin ultšista vain alle 400 ilmoitti osaavansa kansansa omaa kieltä. 

Käytännössä kansan puhekielenä toimii venäjä, ja vain vanhempi sukupolvi käyttää ultšaa jonkin verran perhepiirissä sekä perinteiseen kulttuuriin liittyvissä yhteyksissä. Vuonna 1990 kieltä varten luotiin kyrilliseen kirjaimistoon perustuva kirjoitusjärjestelmä. Myöhemmin ultšaa on alettu opettaa kouluissa.

Etninen historia
Ultšien lähin sukukansa ovat nanait. Samaan kulttuuripiiriin kuuluvat myös udeget, negidaalit, orotšit, orokit (ultat) ja nivhit, joiden kanssa ultšat ovat osittain sekoittuneet. Seudulle 1850-luvulta lähtien asettuineilla venäläisillä on ollut huomattava vaikutus kansan elinkeinoihin, yhteiskuntaan ja aineelliseen kulttuuriin. 1800-luvun lopussa ultšat käännytettiin muodollisesti kristityiksi.

Elinkeinot ja kulttuuri
Perinteisiä elinkeinoja olivat miehille kuuluneet kalastus ja metsästys. Naiset hoitivat kotityöt ja saaliin käsittelyn sekä keräsivät erilaisia villikasveja. Perheet olivat yleensä pieniä ja yksiavioisia. Yhteiskuntajärjestelmän perustana oli kyläyhteisö sekä aviosuhteita säädellyt suku. Jokien varsille keskittynyt asutus oli jo vanhastaan kiinteää. Asumuksena toimi yksihuoneinen hirsitalo. Kesäisin perheet muuttivat erämaajärvien ja -jokien rannoille pystytettyihin majoihin. Ruokavalion perustan muodosti kala, jota syötiin keitettynä, paistettuna, kuivattuna ja toisinaan myös raakana. Lisäksi käytettiin lihaa, hylkeenrasvaa sekä juureksia ja heinäkasveja.

Ultšien perinteiseen uskontoon kuului animistinen taivaan, veden, metsän, asuinpaikan ja muiden henkien kunnioittaminen, karhunpalvonta sekä šamanismi. Suullinen kansanperinne käsittää myyttejä, historiallisia tarinoita, satuja, arvioituksia ja sananlaskuja. Taidekäsitöistä korkealla tasolla ovat puun- ja luunleikkaus sekä vaatteiden ja muiden esineiden kirjonta. Seudulle on ominaista erityinen Amurin ornamenttityyli.

Lähteet

Aiheesta muualla
 The Red Book of the Peoples of the Russian Empire: the Ulchis 
 Ultši 

Luokka:Habarovskin aluepiiri
Luokka:Venäjän kaukoidän etniset ryhmät