Viuruniemi

Viuruniemi on yli sadan asukkaan kylä Outokummun kaupungissa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Murre-sana ”viuru” tarkoittaa vinoa, väärää, vääntynyttä, kieroa. Koska kylän keskellä sijaitseva Pitkäniemi on koukeroinen muodoltaan, alettiin niemeä ympäröivää kylää kutsua Viuruniemeksi (Eila Malinen, Marjatta Palander).

Viuruniemi valittiin Pohjois-Karjalan vuoden kyläksi 2014. Pohjois-Karjalan Kylät ry:n ja Pohjois-Karjalan maakuntaliiton palkinto luovutettiin kyläläisille 24. marraskuuta 2014.

 Sijainti 
Viuruniemen kylä (nimen alkuperä tuntematon) sijaitsee noin 60 km Joensuusta länteen, 110 km Kuopiosta kaakkoon, 90 km Varkaudesta koilliseen ja 110 km Savonlinnasta pohjoiseen. Viuruniemi on Outokummun kaupungin eteläisin, yli 10 km pituinen vesistörikas kylä Juojärven rannalla. Rajanaapureita ovat Outokummun Maljasalmi ja Myhkylä ja Liperin kylät Leppilampi ja Korpivaara. Viuruniemen kylä jakaantuu Pitkälahden satama- ja virkistysalueeseen, pohjoiskylän taajamaan, keskikylään, Pitkäniemeen, Salonkylän ja  Apajalahden alueisiin. Vakituisen asutuksen lisäksi kylällä on noin 150 vapaa-ajan asuntoa, minkä seurauksena kylän asukasluku moninkertaistuu kesäisin.

Vesirajaa Viuruniemellä on Outokummun Maljasalmen ja Heinäveden Sydänmaan ja Juojärven saarten kanssa. Viuruniemen vesialueen läheisyydessä sijaitsevat Valamon ja Lintulan luostarit sekä Varistaipaleen kanava ja Heinäveden veneilyreitti. Viuruniemen kylän kautta Juojärvelle kulkee myös Pohjois-Karjalan virkistysreitistöyhdistyksen ylläpitämä kelkkaura.

 Historiaa 
Viuruniemen historian alkujuuret ulottuvat aina kivikaudelle saakka. Vanhoja erä- ja kalastusleirin merkkejä on löytynyt Viuruniemen Pitkäniemestä ja läheisestä Laitasaaresta.Huttunen, V., Sivonen, T. 1974. Kuusjärven-Outokummun historia. Vuosisatojen ajan Viuruniemi oli Ruotsin ja Venäjän rajaseutua. Täyssinän rauhassa sovittu raja kulkee Juojärvessä. Rajakivi on Viuruniemen vesialueen vieressä. Eteläisemmästä Suomesta poiketen Pohjois-Karjala ja Viuruniemen alue olivat Ruotsin vallan alla vain vajaat 200 vuotta vv. 1617-1809. 

Pysyvän asutuksen syntymisestä Viuruniemeen ei ole tarkkoja tietoja, eikä kylän syntyaikaa voida tarkasti määritellä. Alue oli läntisen ja eteläisen asutusvirran välimaastossa. Ensimmäiset maininnat maakirjoissa ovat 1600-luvulta, jolloin asuttuja tiloja oli viisi. Varsinaiset kantatilat (15 kpl) muodostettiin vuonna 1801 isojaon yhteydessä. Teiden puuttuessa asutus keskittyi rannoille.Salokas Eino: Liperin pitäjän historia vuosina 1809–1930. 1. Vuodet 1809–1873.

Viuruniemeä koettelivat nälkävuodet 1700-luvun alussa, minkä seurauksena asukkaita kuoli ja muutti pois. Metsästys, kalastus ja rukiin kaskiviljely antoivat kyläläisille elannon. Usein toistuvat kadot ja nälkävuodet rasittivat kyläläisiä vielä 1800-luvun lopulla.   Varsinaiset kantatilat (15 kpl) muodostettiin vuonna 1801 isonjaon yhteydessä. Tällöin noin 3900 ha jaettiin tilojen kesken. 

Alkujaan Viuruniemi kuten muutkin ympärillä olevat kylät kuuluivat hallinnollisesti Liperin suurkuntaan Käkisalmen läänissä. Suur-Liperin vuoden 1855 maakirja mainitsee Viuruniemen kylän. Kuusjärvi lohkaistiin Liperistä omaksi kunnaksi vuonna 1875.Tuomi, Maija-Liisa. 1984. Suur-Liperin historia. . Salokas Eino: Liperin pitäjän historia vuosina 1809–1930. 2. Vuodet 1873–1930.  Kun 1910-lla alkaneen kaivostoiminnan vuoksi Outokummun keskusta kehittyi Kuusjärveä vilkkaammin, oli perusteltua muuttaa kunnan nimeksi Outokumpu. Outokumpu muuttui kaupungiksi 1977 oltuaan vuosina 1968-1977 kauppalana. Monien viuruniemeläisten syntymäpaikka on siis Kuusjärvi, vaikkakin he nykyisin ovatkin Outokummun kaupungin asukkaita.

Kaivostoiminta käynnistyi Outokummussa 1910. Kuparikaivos merkitsi myös Viuruniemelle uusia aikoja, olihan kylä elänyt karjatalousvaltaisesta maataloudesta aiemmin. Kuparikaivos tarjosi monelle viuruniemeläiselle työtä ja lisätienestiä. Outokumpu-yhtiö tuki myös työntekijöiden vapaa-ajan virkistysmahdollisuuksia rakentamalla Pitkälahden satamaan toista sataa venevajaa ja Luotoniemeen sekä Louhirantaan kesämökkejä työntekijöidensä käyttöön.Björn, Ismo, Immonen, Liisa., Pennanen, Matti. 2000. Outokumpulaisuus. Kaivoskaupungin historiaa. . 

Arkkitehti Wäinö Gustaf Palmqvist (1882-1964) suunnitteli Viuruniemen kylän Pitkäniemelle kesämökin, ”Kalamajan” Outokummun kaivoksen johtajalle, vuorineuvos Eero Mäkiselle (1886-1953). Eero Mäkinen oli suomalaisen modernin kaivosteollisuuden kehittäjä ja tunnettu myös Suomen ulkopuolella. Eero Mäkinen nimettiin ensimmäisenä suomalaisena Yhdysvaltain National Mining Hall of Fameen marraskuussa 2024. Hän sai oman nimikkotien Outokumpuun 27.11.2024. 

Vanhimmat kylän rakennukset ovat todennäköisesti olleet savupirttejä. Kylällä on edelleen säilynyt vanhaa rakennuskantaa. Vuonna 2009 kyläyhdistyksen projektissa kerättiin tietoa ja kuvattiin kaikki yli 50 vuotta vanhat talousrakennukset, joita oli yhteensä yli 200 – joukossa aittoja, latoja, maitolaitureita, myllyjä, navetoita, nuottakotia, pajoja, riihiä ja savusaunoja. Vanhimmat säilyneet rakennukset ovat 1800-luvulta. Viuruniemelle tyypillisiä ovat Juojärven rantojen nuottakodat, joita on kuitenkin jäljellä vain muutamia. Kervinen, Ulla., Kaksonen, Maaret., Keronen, Saila. 2009. Rakkaudesta rakennuksiin. Viuruniemen kylätoiminnan 30-vuotisjuhlakirja. 

 Koulu 
Viuruniemen kyläkoulu perustettiin vuonna 1919 ja lakkautettiin vuonna 1993. Koulu toimi ensin Antikkalassa ja sitten Kervilässä 1920–1922 kunnes koulurakennus valmistui. Koulu rakennettiin Hackmanin omistamalle maalle tontilta kaadetuista hirsistä ja rakentajana oli ainakin Kalle Pietarinen. Antti Leinonen toimi pitkään opettajana Viuruniemen koulussa. Leinonen opetti kyläläisiä kahdessa sukupolvessa 1920-luvulta alkaen. 1950-luvulla oppilaita oli vajaat 70. Lakkautusvuonna 1993 heitä oli enää yhdeksän. Yhteensä 525 lasta ehti käydä kyläkoulua.Viuruniemen kansakoulun oppilasluettelo. Outokummun kaupungin arkisto.  Koulun viimeiset opettajat ennen lakkauttamista olivat Osmo Korhonen ja Eeva Tenovuori.

 Liikenne ja kauppa 
Liikenneyhteydet ovat olleet merkittäviä kylän kehittymisen ja kaupan kannalta. Ensimmäinen kylälle rakennettu kärrytie kulki Kuusjärven kirkolle. Aluksi liikenne toimi parhaiten kuitenkin vesistöjen kautta. Vuoden 1914 jälkeen laivat pääsivät ylös Juojärvelle Varsitaipaleen kanavilta. Tavaraa alkoi tulla kylille vesiteitse Kuopiosta ja Savonlinnasta. Järvellä liikennöivät säännöllisesti ainakin alukset Heinävesi 2, Tapio ja Karjalankoski.

Outokummun kaivoksen avaaminen paransi myös viuruniemeläisten kulkuyhteyksiä, sillä yhtiö rakensi Pitkälahteen kapearaitaisen junaradan vuonna 1918 lähinnä malmin- ja puutavarankuljetusta varten. Outokummun kuparikaivoksen alkuaikoina kaivoksen malmi kuljetettiin vesiteitse Pitkälahden satamasta Juojärven reittiä pitkin lotjilla kanavien kautta sulatoille. Takaisin päin vaunut rahtasivat halkoja Juojärven vesistöalueelta kaivoksen energiatuotannon voiman lähteeksi. Kymmenkunta vuotta Pitkälahden rata oli Outokummun malmin pääasiallisin kuljetusreitti. Junarataa käytettiin myös henkilöliikenteeseen, esimerkiksi koulu- ja työmatkoihin sekä virkistäytymiseen Juojärven alueella uimiseen, marjastamiseen ja kalastamiseen.Piiparinen, Pekka. 2007. Kaivoksesta kaupungiksi. . Outokummun malmin kuljetusta varten rakennettiin myös rautatie Joensuusta Viinijärven kautta Sysmäjärvelle 1926–1928. Tämän radan valmistuminen vähensi Pitkälahden radan käyttöä malmikuljetuksiin. Rautatie Pitkälahteen purettiin 1955 ja radan pohjalle rakennettiin Viuruniementie. Apajalahden tie Varkauteen päin valmistui myös 1950-luvulla. Kuparin ehtymisen vuoksi kaivostoiminta hiljeni ja päättyi lopullisesti vuonna 1989.

Viuruniemessä on ollut useita kauppoja: Valajan, Kervilän ja Kaksolan tiloilla ja mm. Kerosen, Tiilikaisen ja Nummisen kaupat. Viuruniemen entisessä kyläkoulussa on 2000-luvulta lähtien toiminut usean kunnan alueella liikkuva myymäläautoyritys Metsämarket Oy.

 Tunnettuja viuruniemeläisiä 
Viuruniemessä syntynyt vuorineuvos Pertti Voutilainen toimi Outokumpu Oy:n pääjohtajana ja myöhemmin Kansallis-Osake-Pankin pääjohtajana. Raviohjastaja ja -valmentaja Esa Holopainen on valittu useita kertoja Suomen parhaaksi raviohjastajaksi. Viuruniemen entisessä kyläkoulussa toimiva myymäläautoyrittäjä, diplomikauppias Matti Sallinen on pitkäaikainen ja tunnettu yrittäjä palvellen vielä 86-vuotiaana kyläyhteisöä ja maaseudun asukkaita. Sallinen sai kutsun itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolle presidentinlinnaan 6.12.2024. Tomi Kervinen on vapaa-aikasihteeri, teatterintekijä, opettaja ja sosiaalikasvattaja. Hän on toiminut ohjaajana Teatteri-Traktorissa ja on yksi perustajajäsenistä.

Yhdistystoiminta
Viuruniemen kylätoimikunta perustettiin vuonna 1979. Vuonna 2006 kylätoimikunnasta tuli kyläyhdistys. Kylätalo valmistui vuonna 1997 Lypsyniemeen ja kylätalon sauna vuonna 2001. Muita kylällä toimivia yhdistyksiä ovat esimerkiksi marttayhdistys (perustettu vuonna 1936) metsästysseura (perustettu vuonna 1968) ja kalastuskunta (nyk. osakaskunta, perustettu vuonna 1952). Aiemmin kylällä toimi myös Outokummun Partion kyläseura Viuruniemen Ahkio, joka oli perustettu 1937. Myöskään Lähetyspiirillä (perustettu vuonna 1953) ei ole tällä hetkellä toimintaa.

 Lähteet 

Aiheesta muualla
 Viuruniemen kotisivut

Luokka:Pohjois-Karjalan maakunnan kylät
Luokka:Outokumpu