Erillinen pataljoona 7

Erillinen Pataljoona 7 (Er.P 7) oli jatkosodan alkuvaiheessa toimineen Prikaati K:n toinen pataljoona, johon oli sijoitettu Suomessa asuvat aunuksenkarjalaissyntyiset asevelvolliset, jotka olivat siirtyneet Suomeen sisällissodan aikana ja jälkeen. Pataljoonaa täydennettiin suomalaisilla vapaaehtoisilla.

Pataljoona tunnettiin Prikaati K:n (Pr.K) lakkauttamisen (22.10.1941) jälkeen:

 23.10.1941–31.1.1944 Aunuksen Heimosoturipataljoona
 1.2.–13.11.1944 Erillinen Pataljoona 7 (Er.P 7)

Pataljoonan alkuvaiheet esitetty Prikaati K:n yhteydessä 

 Komentajat 
 majuri Olsoni  –10.5.1942
 everstiluutnantti Niskakoskelainen 11.5.1942–25.7.1944
 majuri Antti Seitamo 26.7.1944–

Pataljoonan sotatie itsenäisenä joukkoyksikkönä
 28.10.1941–13.7.1942 varuskuntapataljoonana Äänislinnassa ja Äänisen rannikkopuolustuksen komentajan liikkuvana reservinä
 14.7.1942–31.5.1943 varmistus- ja partiotehtävissä Lieksan, Repolan, Omelian, Kiimasjärven ja Luvajärven alueella, lisäksi 70 miestä Aunuksen piiriesikunnan käytössä
 1.6.1943–15.2.1944 rintamavastuussa Kiimasjärvella ja Luvajärvellä
 16.2.–23.5.1944 rintamavastuussa tukikohdissa Tširkkakemijoella
 23.5.–8.7.1944 rintamavastuussa Vilkkojärven lohkolla
 8.7.–21.9.1944 Rukajärvellä
 22.9.– vetäytyminen Suomeen
 13.11.1944 Er.P 7 kotiutettiin Timo Kallioniemi: "Prikaati K" s. 278–332

Tappiot 23.10.1941.–13.11.1944
 Kaatuneita 35
 Kadonneita 9Timo Kallioniemi: "Prikaati K" s. 333–334

Lähteet

 Viitteet 

Luokka:Jatkosodan heimosoturiyksiköt