Nimien suomalaistaminen

Nimien suomalaistamisella tarkoitetaan Suomessa kansallisaatteen hengessä tapahtunutta liikettä, jossa muita kuin suomenkielisiä, yleensä ruotsinkielisiä, sukunimiä muutettiin suomenkielisiksi. Jotkut suomensivat samalla myös etunimensä.

Fennomaanit pitivät tärkeänä, että suomalaisilla pitäisi olla suomenkieliset sukunimet. Säätyläisillä yleisten vieraskielisten sukunimien suomalaistaminen muodostuikin 1900-luvun alkupuolella ajoittain suoranaiseksi joukkoliikkeeksi, ja varsinkin suuressa nimenmuutoksessa vuosina 1906 ja 1935 kymmenettuhannet ihmiset omaksuivat suomenkielisen sukunimen. Tällöin käyttöön tulleet sukunimet olivat aikaisemmista poiketen usein kaksiosaisia yhdyssanoja, ruotsinkielisten sukunimien käännöksiä.

J. V. Snellmanin syntymän satavuotispäivän yhteydessä vuonna 1906 kirjailija Johannes Linnankoski kehotti suomalaistamaan vierasperäiset sukunimet. 12. toukokuuta 1906 julkaistussa Suomalaisen Virallisen Lehden lisälehdessä noin 24 800 henkilöä ilmoitti suomalaistaneensa nimensä.B. Thilman: Suvuista ja sukunimistä  Samana päivänä perustettiin myös Suomalaisuuden liitto.Historia  Suomalaisuuden Liitto Kaikkiaan vuosien 1906 ja 1907 aikana noin 70 000 suomalaista suomensi sukunimensä.Sirkka Paikkala: Snellmanin 100-vuotispäivä ja sukunimien suomalaistaminen  Kotimaisten kielten tutkimuskeskus. Päivitetty 16.1.2007. Viitattu 4.8.2012.

Katso myös
Luettelo suomalaistetuista sukunimistä

Lähteet

 Kirjallisuutta 



*
Luokka:Suomen kielipolitiikka
Luokka:Nationalismi Suomessa