Navarinon taistelu

Navarinon taistelu oli Kreikan vapaussodassa käyty meritaistelu Navarínonlahdessa nykyisen Pýloksen kaupungin eli silloisen Navarínon edustalla 20. lokakuuta 1827. Taistelun osapuolina olivat Osmanien valtakunnan laivasto sekä liittoutuneet Britannian Kuninkaallinen laivasto, Ranskan laivasto ja Venäjän keisarikunnan laivasto.

 Tausta 

Vuonna 1825 Kreikan vapaussota oli kestänyt jo neljä vuotta ja sulttaani pyysi egyptiläistä vasallikuningastaan lopettamaan kapinan nopeasti. Niinpä tämä lähetti adoptoidun poikansa, Ibrahim paššan, jonka tarkoituksena oli hävittää kreikkalaiset ja korvata heidät afrikkalaisilla muslimeilla. Kun britit saivat kuulla tästä, he lähettivät laivaston amiraali Edward Codringtonin johdolla kohti Kreikkaa. 

Heinäkuun 6. päivänä 1827 kirjoitettiin Lontoon sopimus, jolla yritettiin saada rauha. Sen allekirjoittivat Venäjä, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta. Ne sitoutuivat ryhtymään toimenpiteisiin, ellei Osmanien valtakunta neljäntoista päivän kuluessa suostuisi aselepoon. Pian Ranska ja Venäjä lähettivät myös aluksiaan Kreikkaan. Kreikan hallitus hyväksyi aselevon, mutta osmanit kieltäytyivät, joten sota jatkui.

 Taistelu ja siihen valmistautuminen 

12. heinäkuuta Pashan laivue oli ankkuroitunut Navarínonlahteen, kun heitä varoitettiin, että britit olivat tulossa pysäyttämään kansanmurhan. Osmanit pienensivät meritoimintaansa, mutta jatkoivat kylien polttamista ja kreikkalaisten tappamista maalla. Liittoutuneet lähettivät Ibrahamille viestin, mutta se palautettiin vedoten siihen, että hänen olinpaikkaansa ei tiedetty. 20. heinäkuuta britit päättivät mennä lahden poukamaan, missä osmanien laivasto oleskeli. Aikansa mietittyään venäläiset ja ranskalaiset liittyivät mukaan. Näin lahdessa oli noin 100 laivaa samanaikaisesti ampumaetäisyydellä toisistaan.

Osmanit lähettivät liittoutuneille vaatimuksia, mutta he saivat vastauksen, että he jakelevat määräyksiä. Britit ankkuroivat aluksen osmanien Warrior-laivan viereen. Liittoutuneet pitivät tätä huijauksena ja odottivat, että osmanit lähtisivät pakoon tai haluaisivat hyökkäämättömyyssopimuksen, mutta kun osmanit ampuivat yhden brittien luutnantin ja osan tämän miehistöstä, osmanit soutivat pienellä veneellä kohti brittilaivaa. Pian yksi brittien fregatti avasi tulen ja kaikki muut seurasivat perässä. Iltaan mennessä lähes koko osmanien laivasto oli uponnut.
Kun osmanien laivasto oli hävinnyt taistelun, he eivät pystyneet pitämään Peloponnesosta hallinnassaan, vaan joutuivat vetäytymään pois. Britannian hallitus ei ollut tähän tyytyväinen, sillä he halusivat vain painostaa osmanit pois.

 Lähteet 
 http://www.greecetravel.com/peloponessos/navarino/
 http://militaryhistory.about.com/od/navalbattles1800s/p/narvarino.htm 
 http://www.mlahanas.de/Greece/History/BattleOfNavarino.html

Viitteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:1827
Luokka:Kreikan sotahistoria
Luokka:Osmanien valtakunnan taistelut
Luokka:Pýlos-Néstoras
Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut