Jacques Rancière

Jacques Rancière (s. 10. kesäkuuta 1940 Alger) on ranskalainen filosofi, joka on kirjoittanut filosofian lisäksi aatehistoriasta, politiikasta, kasvatuksesta ja pedagogiikasta sekä taiteesta ja estetiikasta.

Ajatukset
Rancière oli filosofi Louis Althusserin oppilas, mutta etääntyi tämän ajattelusta jo 1960-luvulla. Kirjassaan La Leçon d’Althusser (1974) hän arvosteli oppimestarinsa ’vallankumouksen tiedettä’, jossa pedagogiikan tavoitteena pidetään tietojen siirtämistä yksilöille, joilla niitä ei ole. Rancièrein avainkokemus olivat vuoden 1968 opiskelijamielenosoitukset, jotka hän näki tärkeinä poliittisina tapahtumina, joissa tavalliset ihmiset ottivat hetkeksi ohjat omiin käsiinsä.Suoranta, Juha (2011). Osattomien politiikka. Niin & näin 1/2011.

Rancièren tutkimuksessa oli keskeistä kysymys: kuinka jatkamme vastustamista, ja hän käyttää metodinaan käsitteellisten kerrostuminen uudelleen aktivoimista. Ajattelussaan ja toiminnassaan hän pyrkii tuottamaan konflikteja maailmojen välissä, mutta siten, että nämä maailmat ovat samassa maailmassa. Ajattelu on aina uudelleenajattelua, jossa kohde siirretään alkuperäiseltä paikaltaan uuteen ympäristöön. Kyse on siis uudelleen jakamisesta, koostamisesta ja asettaisesta. Hirvonen, Ari (2010). Tasa-arvon demokratia - Jacques Rancière, Erimielisyyden ajattelija. Teoksessa Yhteiskuntateorioiden oikeus 

Rancièren filosofiasta on löydetty piirteitä saksalaisen idealismin ristiriita-ajattelusta ja pidetty sen omaperäisempänä ideana ”esteettisen utopian” käsitettä. Se ei perustu valtion ja yhteiskunnan vastakkainasetteluun, vaan viittaa havaitsemistapojen konflikteihin.Tuusvuori, Jarkko (2007). Rancière koetteilla. Niin & näin 3/2007, s. 33. Näitä politiikan perustana olevia havaitsemistapojen erimielisyyksiä Rancière kuvaa myös ”aistittavan jaon” (partage du sensible) käsitteellä.Hirvonen, Ari (2010). Demokratia: katu ja tehdas poliittisen kiistan näyttämöinä. Tiede & edistys 35 (4), s. 262. Romanttinen elementti Rancièren ajattelussa korostaa ihmisten lähtökohtaista tasa-arvoisuutta ja vapauden luomaa vapautta.Lindberg, Susanna (2010). Tietämättömän opettajan oppitunti. Tiede & edistys 35 (4), 282.

Rancière jakaa yhteiskunta- ja yhteiselämän kahteen osaan, poliisijärjestykseen ja politiikkaan. Poliisi järjestää yhteiskuntaa, jakaa aistittavaa ja perustuu näennäiseen konsensukseen. Politiikka kyseenalaistaa aistittavan jakoja ja yhteiskuntaa, ja perustuu erimielisyydelle.

Rancièren kasvatusfilosofiassa kaiken oppimisen lähtökohta on tasa-arvo. Hän esittelee kirjassaan Le maître ignorant (1987) maanmiehensä Joseph Jacotot’n (1770–1840) kehittämää universaalia kasvatusoppia ja -ideaa, joka perustuu älyn yhdenvertaisuudelle (égalité des intelligences). Älyn yhdenvertaisuus toteutetaan kasvatuksen alueella lähtemällä ajatuksesta, jonka mukaan yhdenvertaisuus ei ole kasvatuksen päämäärä, vaan sen lähtökohta.Ranciére, Jacques (1991). The Ignorant Schoolmaster. Five Lessons in Intellectual Emancipation. Kään. Kristian Ross. Stanford: Stanford University Press. Oppiminen ei tapahdu tyhjiössä, vaan aina yhteisössä.Lindberg, Susanna (2010). Tietämättömän opettajan oppitunti. Tiede & edistys 35 (4), 281.

 Teokset 
 La Leçon d'Althusser, Gallimard, Idées (n° 294), 1975
 La Parole ouvrière, Alain Fauren kanssa, 1976
 La Nuit des prolétaires. Archives du rêve ouvrier, Fayard 1981, Hachette Pluriel (Poche), 1997
 Le Philosophe et ses pauvres. Fayard, 1983
 Louis-Gabriel Gauny : le philosophe plébéien(édition de Jacques Rancière), Presses universitaires de Vincennes, 1985
 Le Maître ignorant : Cinq leçons sur l'émancipation intellectuelle, Fayard 1987
 Courts voyages au Pays du peuple. Le Seuil, 1990
 Les Noms de l'histoire. Essai de poétique du savoir, Le Seuil, 1992
 Mallarmé, la politique de la sirène. Hachette, 1996
 Aux bords du politique. Osiris, 1990, La Fabrique 1998, Folio, 2003
 La Mésentente. Politique et philosophie, Galilée, 1995 (suom. Erimielisyys. Politiikka ja filosofia. Suom. Heikki Kujansivu. Tutkijaliitto, 2009)
 Arrêt sur histoire. Jean-Louis Comollin kanssa, Centre Georges-Pompidou, 1997
 La Chair des mots. Politique de l'écriture, Galilée, 1998
 La Parole muette. Essai sur les contradictions de la littérature, Hachette, 1998
 La Fable cinématographique. Le Seuil
 Le Partage du sensible. La Fabrique, 2000
 L'Inconscient esthétique. La Fabrique, 2001
 Le Destin des images. La Fabrique, 2003
 Les Scènes du Peuple. Horlieu, 2003
 Malaise dans l'esthétique. Galilée, 2004
 L'Espace des mots : De Mallarmé à Broodthaers, Musée des Beaux Arts de Nantes, 2005
 La Haine de la démocratie. La Fabrique, 2005
 Chronique des temps consensuels. Le Seuil, 2005
 La Philosophie déplacée. Autour de Jacques Rancière, Actes du colloque de Cerisy. Horlieu, 2006
 Politique de la littérature, Galilée, 2007
 Le Spectateur émancipé, La Fabrique, 2008
 Et tant pis pour les gens fatigués. Entretiens, Éditions Amsterdam, 2009
 Moments politiques — Interventions 1977-2009, La fabrique et Lux, 2009
 Les écarts du cinéma, La Fabrique, 2011

Lähteet

 Kirjallisuutta 
Hirvonen, Ari (2010). ”Tasa-arvon demokratia – Jacques Rancière, erimielisyyden ajattelija”, Yhteiskuntateorioiden oikeus. Toimittaneet Toomas Kotkas ja Susanna Lindroos-Hovinheimo. Helsinki: Tutkijaliitto.
Hirvonen, Ari (2010). Demokratia: katu ja tehdas poliittisen kiistan näyttämöinä. Tiede & edistys 35 (4), s. 259–276.
Kujansivu, Heikki (2007). Badiou, Rancière ja kuvataiteen poliittisuus. Niin & näin 3/2007, s. 26–33. Artikkelin verkkoversio. 
Lindberg, Susanna (2010). Tietämättömän opettajan oppitunti. Tiede & edistys 35 (4), s. 277–284.
Suoranta, Juha (2008). ”Rancière radikaalista tasa-arvosta ja kasvatuksesta”, Lukija- ja käyttäjälähtöinen viestintä, s. 115–126. Toimittaneet Heli Katajamäki ym. Vaasan yliopisto. Teoksen verkkoversio.


 Aiheesta muualla 
Rancière keskustelee aiheesta Art, Politics and Popularity.
Suorannan artikkeli Rancierista Encyclopaedia of Philosophy of Education -sivustolla. 
Tuusvuori, Jaakko S: Rancier koetteilla. Niin & näin 3/2007

Luokka:Ranskalaiset filosofit
Luokka:Vuonna 1940 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt