Ken Burns

Kenneth Lauren ”Ken” Burns (s. 29. heinäkuuta 1953 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen dokumenttielokuvien ohjaaja ja tuottaja, joka on keskittynyt elokuvissaan erityisesti Yhdysvaltojen sota- ja kulttuurihistoriaan. Hänen merkittäviä töitään ovat television minisarjat The Civil War (1990), Baseball (1994), Jazzin historia (2001), Amerikkalaiset sodassa (2007) ja The National Parks: America’s Best Idea (2009). Yleisempiä aiheita käsittelevät muun muassa syövästä kertova Sairauksien keisari (2015) ja renessanssineron elämää ja merkitystä esittelevä Leonardo da Vinci (2024).

Ken Burnsin isä toimi antropologina, mutta Burnsillä ei ole mitään koulutusta historiantutkimuksessa. Hän sanoo halunneensa elokuvaohjaajaksi jo 12-vuotiaana, ja hän kiinnostui dokumenttielokuvasta opiskellessaan Hampshire Collegessa Amherstissä, Massachusettsin osavaltiossa. Ensimmäinen elokuva, jonka parissa hän työskenteli, sattui olemaan historia-aiheinen dokumentti, ja siinä lajityypissä Burns on pitäytynyt.

Burns aloitti uransa lyhytelokuvilla, mutta vuosikymmenten kuluessa hänen projektinsa ovat kasvaneet budjeteiltaan ja kestoiltaan jatkuvasti. Monet hänen vuosituhannen vaihteen jälkeen tekemät minisarjat ovat kestoltaan kukin noin 20 tuntia. Burnsin historiasarjat esitetään Yhdysvalloissa aina julkisella tv-kanavalla PBS:llä. Hän käyttää työkumppaneinaan usein sukulaisiaan: hänen veljensä Ric toimi muun muassa Civil War -sarjan toisena käsikirjoittajana, kunnes aloitti oman elokuvauransa. Myöhemmin Burnsin kanssa ovat työskennelleet hänen tyttärensä Sarah Burns ja tämän aviomies David McMahon. Burnsin vakiotuottaja on Lynn Novick, jonka kanssa hän on tehnyt myös ohjausyhteistyötä. Ken Burns on puolestaan tuottanut muiden dokumentaristien töitä, kuten Barak Goodmanin syöpäaiheisen tv-sarjan Sairauksien keisari (2015).

Ken Burnsin mukaan on nimetty valokuvien elokuvallinen käsittelytekniikka, jossa kamera tekee hitaita panorointeja ja zoomauksia valokuvan yli yksityiskohdasta laajempaan kuvaan tai päinvastoin. Ken Burns effect -nimellä tunnettu tekniikka ei ole Burnsin kehittämä, mutta hänen dokumenttielokuvissaan sitä on käytetty paljon.

 Filmografiaa 
 The Statue of Liberty (1985) Vapaudenpatsas
 The Civil War (1990) Yhdysvaltain sisällissota
 Baseball (1994–2010) Baseball
 Frank Lloyd Wright (1997) arkkitehti Frank Lloyd Wright 
 Jazzin historia (Jazz, 2001) Jazz-musiikki
 Amerikkalaiset sodassa (The War, 2007) 7 osaa / n. 14 tuntia, Yhdysvallat toisessa maailmansodassa 
 The National Parks: America’s Best Idea (2009)
 Yhdysvallat kieltolain aikaan (Prohibition, 2011) Yhdysvaltain kieltolaki
 USA:n 1930-luvun pölymyrskyt (The Dust Bowl, 2012) Dust Bowl
 Rooseveltin suku (The Roosevelts: An Intimate History, 2014) Roosevelt
 Sairauksien keisari  (Cancer: The Emperor of Maladies, 2015)
 The Vietnam War (2017, tuotanto) 10 osaa / 17 h 15 min, Vietnamin sota
 Country Music (2019) 8 osaa / 16 h 30 min, Kantrimusiikki
 Hemingway (2021) 3 osaa / 5 h 42 min, kirjailija Ernest Hemingway
 Muhammad Ali (2021) 4 osaa / 8 tuntia, nyrkkeilijä Muhammad Ali 
 Benjamin Franklin (2022) 3 h 41 min, Benjamin Franklin
 Leonardo da Vinci (2024) 4 osaa
 The American Revolution (2025) 6 osaa

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 



Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttiohjaajat
Luokka:Vuonna 1953 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit