Kissojen värit

Kissojen värit muodostuvat tummasta pigmentistä eli eumelaniinista ja kellertävästä pigmentistä eli feomelaniinista, jotka molemmat ovat melaniineja. Lisäksi kissojen väritys muodostuu pigmentin puutteesta eli valkoisesta. Kissat voivat olla monen värisiä, vaikka useissa rotumääritelmissä sallitut värit on rajattu muutamaan. Eri kissarotujen sallitut värit määritellään rekisteröivien kattojärjestöjen rekisteröintisäännöissä . 

 A-lokus – agouti 
A-lokus vastaa kissan tabbykuvioinnista. Dominoiva A-alleeli mahdollistaa tabbykuvioinnin; resessiivinen a-alleeli aiheuttaa homotsygoottina tabbykuviottoman eli tasavärisen värityksen. A-tekijä aiheuttaa jokaisen karvan raidoittumisen. T-lokuksen genotyyppi määrittää, miten karvojen raidallisuus järjestyy, eli mikä tabbykuvio kissalla on.. Punaisilla kissoilla tabbykuvio näkyy myös A-lokuksen suhteen "ei-tabbyilla" yksilöillä, koska punainen väri ei riitä peittämään täydellisesti. Tällöin kuvio näkyy usein niin kutsuttuna haamukuviona. Myös ei-tabbyilla pennuilla kuviointi on usein näkyvissä ja haalistuu pennun kasvaessa. Aikuisena näkyvä haamukuvio on useimmilla kissaroduilla värivirhe.

100pxAgouti eli kuviollinen kissa. Varsinainen kuvio määräytyy T-lokuksessa.100pxEi-agouti eli kuvioton kissa.100pxKilpikonnavärisen kissan punaisilla alueilla erottuu selvä tabbyraidoitus; tabbykuviottomat mustat alueet paljastavat kissan ei-agoutiksi.

 A-lokuksen periytyminen X A a A AAagouti Aaagouti a Aaagouti aaei-agouti

B-lokus – eumelaniinin sävy
B-lokus vastaa turkin eumelaniinin eli mustan pigmentin muodostumisesta. Sen alleeli B (musta) on ensimmäisen asteen dominoiva, b (suklaa) toisen asteen dominoiva, ja bl (kaneli) resessiivinen.

100pxMusta eli ruskea kissa on muiden väritystekijöiden puuttuessa yksivärinen musta. Rodun ja kuvioinnin mukaan väriä kutsutaan mustaksi, ruskeaksi tai riistanväriseksi.100pxSuklaa on mustan suhteen resessiivinen, mutta kanelin suhteen dominoiva väritys. Suklaatekijä saa eumelaniinin jyvästymään mustasta poikkeavalla tavalla.100pxKaneli on mustan ja suklaan suhteen resessiivisesti periytyvä väritys. Kaneliväritystä esiintyy tyypillisesti abessinialaisilla ja itämaisilla lyhytkarvoilla. Abessinialaisilla kanelia väriä kutsutaan usein punaiseksi.

 B-lokuksen periytyminen
|----
|align ="center"| X|align ="center"| BB|align ="center"| Bb|align ="center"| Bbl|----
|align ="center"| BB|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| BBBBmusta|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| BBBbmusta|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| BBBblmusta|----
|align ="center"| Bb|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| BBBbmusta|align ="center" bgcolor="#DDDDDD"| BbBbsuklaa|align ="center" bgcolor="#DDDDDD"| BbBblsuklaa|----
|align ="center"| Bbl|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| BBBblmusta|align ="center" bgcolor="#DDDDDD"| BbBblsuklaa|align ="center" bgcolor="#CCCCCC"| BblBblkaneli|}

C-lokus – naamiovärit
Naamiovärit periytyvät resessiivisesti, villityypin dominoiva alleeli C tuottaa ei-naamiovärisen värityksen. Lokuksen mutaatioalleelit aiheuttavat niin kutsuttuja naamiovärejä, joissa pigmenttiä muodostuu lämpötilan mukaan.

Naamiovärisillä kissoilla pigmenttiä muodostuu tyypillisestui naaman ja "kärkien" eli hännänpään, korvien ja tassujen alueilla, burmanaamiovärisillä myös jonkin verran vartalolla. Lokus vastaa myös silmien vaaleudesta. Lokuksen alleelit ovat C (ei-naamio); cs (siamilaisnaamio) ja cb (burmanaamio); sekä hyvin harvinaiset ca (sinisilmäinen albiino) ja c (punasilmäinen albiino).

Ccb-alleeli dominoi epätäydellisesti Ccs:a, ja CcbCcs-genotyypin kissat ovatkin väriltään siamilais- ja burmanaamiovärityksen välimuotoa. Väritystä kutsutaan tonkineesinaamioksi tai minkiksi. Silmät ovat vihreät tai turkoosit.

100pxSiamilaisnaamio : väritystä esiintyy muun muassa siamilaisilla, pyhillä birmoilla ja ragdolleilla. Pigmenttiä muodostuu vain "kärjissä", silmät ovat siniset.100pxBurmanaamio (sepia): väritystä esiintyy burmilla. Musta pigmentti vaalenee seepianruskeaksi ja punainen keltaiseksi, silmät ovat keltaharmaat ta kellanvihreät.100pxTonkineesinaamio (mink): väritystä esiintyy tonkineesi-rodulla, jota FIFe ei ole toistaiseksi tunnustanut.100pxSinisilmäinen albiino. Kuvan kissa saattaa olla W-valkoinen.105pxPunasilmäinen albiino

{| class="wikitable" width="450" align="center" rules="all" cellpadding=3 style="border: 1px solid #000000;"
|----
| colspan="5" align ="center" | C-lokuksen periytyminen X CC Ccs Ccb Cca Cc CC CCCCei-naamio CCCcsei-naamio CCCcbei-naamio CCCcaei-naamio CCCcei-naamio Ccs CCCcsei-naamio CcsCcssiamilaisnaamio 1 CcsCcbtonkineesinaamio2 CcsCcasiamilaisnaamio CcsCcsiamilaisnaamio Ccb CCCcbei-naamio CcsCcbtonkineesinaamio2 CcbCcbburmanaamio CcbCcaburmanaamio CcbCcburmanaamio Cca CCCcaei-naamio CcsCcasiamilaisnaamio CcbCcaburmanaamio CcaCcasinisilmäinenalbiino CcaCcsinisilmäinenalbiino Cc CCCcei-naamio CCCcsiamilaisnaamio CcbCcburmanaamio CcaCcsinisilmäinenalbiino CcCcpunasilmäinenalbiino
 colourpoint; silmät siniset
 tonkineesinaamio; naamio tummempi kuin colourpointilla, silmät vedenväriset

D-lokus – diluutio
D-lokus vastaa kissan turkin tummuusasteesta. Sen alleeli D on dominoiva suhteessa d:hen.  Resessiivinen d-alleeli saa aikaan diluutiovärityksen.

100pxSininen on mustan diluutio.100pxLila on suklaan diluutio.100pxBeige eli fawn on kanelin diluutio. Beigeä väritystä esiintyy tyypillisesti abessinialaisilla ja itämaisilla kissoilla.100pxCreme eli kerma on punaisen diluutio.

 D-lokuksen periytyminen X D d D DDei-diluutiovärinen Ddei-diluutiovärinen d Ddei-diluutiovärinen dddiluutiovärinen

E-lokus – amber
E-lokuksen norjalaisilla metsäkissoilla esiintyvä resessiiviseti periytyvä mutaatio e aiheuttaa eumelaniinin korvautumisen feomelaniinilla kissan ikääntyessä. Pentuna musta tai sininen kissa muuttuu kasvaessaan kullankeltaiseksi. Väritys on englanniksi amber eli "meripihka". Mutaatio on jäljitetty vuonna 1981 syntyneeseen naaraaseen. O-tekijän vaikutus on e-tekijän suhteen epistaattinen, joten jos kissalla on O-tekijä (eli se on punainen tai kilpikonnavärinen), e-tekijällä ei ole vaikutusta väritykseen.

100pxKuvassa amber-tabbyvalkea kissa.

 E-lokuksen periytyminen X E e E EEei-amber Eeei-amber e Eeei-amber eeamber

G-lokus – lapaset
G-lokuksen pyhillä birmoilla esiintyvä resessiiviseti periytyvä mutaatio g aiheuttaa kissan tassuihin rodun rotumääritelmän edellyttämät valkoiset "lapaset". Mutaatio on jäljitetty KIT-geeniin ja sitä esiintyy harvinaisena myös muun muassa ragdolleilla, egyptin mauilla, maine cooneilla, manxeilla, siamilaisilla ja turkkilaisilla vaneilla. Valkotassuisilla ragdolleilla ei kuitenkaan läheskään aina ole G-tekijää.

100pxPyhä birma lapasineen.

 G-lokuksen periytyminen X G g G GGei lapasia Ggei lapasia g Ggei lapasia gglapaset

 I-lokus – hopea / savu 

Hopeaväritys periytyy dominoivasti . I-tekijä rajoittaa karvan pigmentoitumisen sen kärkeen; juuri jää hopeanvalkoiseksi. Pigmentoituneen osuuden suuruus karvassa riippuu kissan kuvioinnista ja perimästä. Jalostuksella on saatu vakiinnutettua eriasteisia hopea/savupigmentoitumisasteita. Yleensä kuviotonta hopeaa kutsutaan savuksi ja tabbykuvioista hopeatabbyksi. 

100pxHopeanvärisen kissan karvan juuri muuttuu hopeanvalkoiseksi. Geneettisesti hopeatabby, shaded ja chinchilla ovat sama väri, ilmiasussa esiintyvät erot ovat pitkällisen jalostuksen tulosta.  Kuvassa mustapohjainen hopeatabby.100pxSavunvärisellä kissalla karvan juuri on hopeanvalkoinen. Kissa saattaa näyttää ei-hopealta, mutta sen liikkuessa valkoinen pohja tulee esille. Savukissoilla saattaa olla voimakkaat haamukuviot. Jalkojen etupinnassa pitäisi näkyä selkeä kontrasti vaalean pohjan ja värittyneen päällyksen välillä. 

 W-lokuksen periytyminen X I i I IIhopea Iihopea i Iihopea iiei-hopea

O-lokus – punainen
O-lokuksen dominoiva alleeli O muuttaa kissan mustan pigmentin punaiseksi. Diluutiopunainen väritys on nimeltään kerma.

O-lokus sijaitsee X-kromosomissa. Koska uroksella on vain yksi X-kromosomi, se on aina väriltään punainen jos emältä peritty X-kromosomi sisältää O-lokuksessa dominoivan alleelin. Genotyypiltään se on lokuksen suhteen O-. Naaraskissan genotyyppi voi olla joko heterotsygootti (kilpikonna) tai homotsygootti (punainen).

Kilpikonnavärityksessä kissan pigmentti on osittain punaista ja osittain mustaa. Musta pigmentti voi kissan B-lokuksen genotyypin mukaisesti saada eri sävyjä. Sekä mustaan että punaiseen pigmenttiin vaikuttaa kissan genotyyppi D-lokuksen suhteen.

Silloin tällöin syntyy kilpikonnaväritteisiä uroksia. Yleensä niiden takana on geenivirhe, eli kissalla on kaksi X-kromosomia ja Y-kromosomi (XXY).  

100pxPunainen100pxKilpikonna : musta ja punainen100pxSuklaakilpikonna: suklaa ja punainen Kanelikilpikonna: kaneli ja punainen100pxSinikilpikonna : sininen ja kerma100pxLilakilpikonna : lila ja kerma. Kuvan kissalla on naamiokuvio. Beigekilpikonna : beige ja kerma

 O-lokuksen periytyminen
|----
|align ="center"| X|align ="center"| (isä) OO|align ="center"| (isä) Oo|----
|align ="center"| (emä) OO|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| ♀: OOOO, punainen ♂: OO-, punainen|align ="center" bgcolor="#DDDDDD"| ♀: OOOo, kilpikonna ♂: OO-, punainen|----
|align ="center"| (emä) Oo|align ="center" bgcolor="#DDDDDD"| ♀: OOOo, kilpikonna ♂: Oo-, ei-punainen|align ="center" bgcolor="#CCCCCC"| ♀: OoOo, ei-punainen ♂: Oo-, ei-punainen'''

 T-lokus – tabbykuviointi 

Kaikki kissat kantavat T-lokuksessa jotain tabbykuviota. Kissalla pitää olla ainakin yksi agoutigeeni A, jotta tabbykuvio tulee näkyviin. 

100pxTikattu tabby (ticked tabby): kukin karva on "tikattu" eli raidallinen. Kissan väri näyttää kauempaa tasaiselta, lähempää rakeiselta.100pxTiikeri (mackerel tabby): kapeat raidat.100pxKlassinen tabby (blotched tai classic tabby): raidat ovat leveät ja saattavat muodostaa kyljissä kierrekuviot.

 T-lokuksen periytyminen
|----
|align ="center"| X|align ="center"| TTa|align ="center"| TT|align ="center"| TTb|----
|align ="center"| TTa|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| TTaTTatikattu tabby|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| TTaTTtikattu tabby|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| TTaTTbtikattu tabby|----
|align ="center"| TT|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| TTaTTtikattu tabby|align ="center" bgcolor="#DDDDDD"| TTTTtiikeri|align ="center" bgcolor="#DDDDDD"| TTTTbtiikeri|----
|align ="center"| TTb|align ="center" bgcolor="#EEEEEE"| TTaTTbtikattu tabby|align ="center" bgcolor="#DDDDDD"| TTTTbtiikeri|align ="center" bgcolor="#CCCCCC"| TTbTTbklassinen tabby'''

ds-modifioija

Täplikkyys ei ole T-lokuksen alleeli, vaan erillinen modifioija, joka liittyy T-lokuksen toimintaan hajottamalla perittyä kuviota. Tiikerikuvion ohessa mahdollisesti periytyvä ds-modifioija hajottaa kuvion täpliksi. Mikäli ds-modifioija periytyy kummaltakin vanhemmalta, täplikäs kuvio on puhdas. Niin sanottu huono tiikeri eli vain osittain täpliksi hajonnut tiikeritabbykuvio syntyy, kun kissa perii ds-modifioijan vain toiselta vanhemmaltaan.

100pxTäplikäs tabby (spotted tabby): kapeat täpliksi katkenneet raidat. Vasemmanpuoleisella kissalla osittainen täpläkuvio, oikeanpuoleisella kokonainen.100pxRuusuketabby (rosetted tabby): rengasmaiset täplät kuten oselotilla. Harvinainen, esiintyy lähinnä bengalilla.100pxMarmoritabby: epäsäännölliset raidat, voivat muistuttaa "venytettyä" ruusuketabbya. Harvinainen, esiintyy lähinnä bengalilla. Kuvan kissalla klassista tabbya muistuttava kuvio, ihanteellinen marmoritabby poikkeaa klassisesta tabbysta mahdollisimman selkeästi ja on pitkittäissuuntainen.

 Rufismi 
Ruskean pigmentin variaatiota kutsutaan rufismiksi . Rufismin määrä määrittelee värisävyn lämpimyyden tabbykuvioisen kissan turkissa. Rufismi periytyy todennäköisesti polygeneettisesti.
Joillakin roduilla kasvatuksessa pyritään tuottamaan kissoja, jotka olisivat erityisen lämpimän tai kylmän sävyisiä.

S-lokus – valkolaikut
Kissoilla esiintyvät valkoiset laikut periytyvät dominoivasti  . Valkolaikut on joissakin rekistereissä jaettu kolmeen ryhmään: van, harlekiini ja kaksivärinen. Rotukissoilla pyritään usein kasvattamaan symmetrisiä kuviointeja, mutta vapaasti lisääntyvillä kissoilla laikut ovat monesti satunnaisemmin sijoittuneita.

Varsinaisen valkokirjavuuden lisäksi kissoilla esiintyy joskus kaulassa pieni valkoinen täplä, jota kutsutaan myös medaljongiksi. Medaljongin periytymisestä ei ole tarkkaa tietoa, ja sen saattaa aiheuttaa jokin muu tai useampi geeni.

100pxVan on suurimmaksi osaksi valkoinen kissa, jonka pää ja häntä ovat värilliset. Värillisessä osassa ei saa olla valkoisia karvoja tai haamukuvioita. Valkoiset korvat ovat toivottavat.100pxHarlekiini on useiden värillisten, mielellään selkeäreunaisten laikkujen peittämä. Laikkujen tulee peittää vähintään 1/4 ja korkeintaan 1/2. Näyttelykissoilla värillisissä osissa ei saa olla yksittäisiä valkoisia karvoja tai haamukuvioita.100pxKaksivärisellä (bicolor) kissalla valkoista on noin puolesta neljännekseen turkista. Näyttelykissoilla laikkujen pitää erottua selkeästi toisistaan ja niiden pitää olla tasaisesti sijoittuneita sekä väriltään puhtaita. Värillistä tulee olla vähintään 1/2 ja enintään 3/4 ja loput valkoista. Valkoista täytyy olla jaloissa, rinnassa, kasvoissa ja vatsassa. Värillisessä osassa ei saa olla yksittäisiä valkoisia karvoja. 100pxSmokkikuvio on kaksivärinen kuvio, jossa kissalla on valkeaa kasvoissa, kaulassa, vatsassa ja käpälissä. Ihanteellisesti kuvio on symmetrinen, vatsa on täysin valkea, ja jaloissa on yhtä paljon valkoista. Nimitystä "smokki" käytetään erityisesti mustien kissojen kohdalla.100pxMedaljonki mustalla kissalla. Monella rodulla medaljonki on epätoivottu ominaisuus.

W-lokus – dominanttivalkoinen

W-lokus vastaa kokovalkoisesta värityksestä. Valkoisuustekijä W on dominoiva. Valkoinen peittää alleen muiden lokusten genotyypin mukaisen värityksen.

100pxValkoinen kissa on kokovalkoinen. Sillä ei ole väriä edes korvissa, mikä erottaa sen suurimerkkisistä kirjavista värityksistä.

 W-lokuksen periytyminen X W w W WWvalkoinen Wwvalkoinen w Wwvalkoinen wwei-valkoinen

 Lähteet 

Luokka:Eläinten väritykset
Luokka:Kissa
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit