Magnus Gottfrid Schybergson

Magnus Gottfrid Schybergson (26. marraskuuta 1851 Turku – 6. joulukuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja professori, joka tutki 1600-luvun Euroopan historiaa sekä suomalaista henkilö- ja oppihistoriaa.

M. G. Schybergson oli ylimääräinen professori Helsingin yliopistossa vuosina 1883–1924, Finsk Tidskriftin päätoimittaja vuosina 1887–1907, ja hän myös oli mukana perustamassa Svenska Litteratursällskapet i Finlandia ja oli sen  puheenjohtaja vuosina 1897–1923.

Hän kirjoitti Jakob Tengströmin (1899), Henrik Gabriel Porthanin (1908–1911) ja C. G. Estlanderin (1916) elämäkerrat. Hän kirjoitti myös teokset Finlands historia, jonka rahoitus tuli Karl Harald Felix Furuhjelmin tarkoitukseen määräämistä varoista,Otavan Iso tietosanakirja, osa 2, p. 1571. Otava 1968. ja Finlands politiska historia.

Hänen vaimonsa oli Johanna Schybergson (o.s. Tikkanen) ja poikiaan olivat professorit Carl Schybergson ja Henrik Schybergson sekä sisällissodassa murhattu lääkäri Gösta Schybergson, joista viimeksi mainitun poika oli historioitsija Per Schybergson. Carl Schybergson on kirjoittanut isänsä elämäkerran. Magnus Gottfrid Schybergson veljiä olivat poliitikko Emil Schybergson ja kanneviskaali Gustaf Arvid Schybergson.

Teoksia
 Finlands historia I–II (1887–1889)
 Finlands politiska historia 1809–1919 (1923)
 Sibbo under den röda tiden (1918)

Lähteet

 Kirjallisuutta 



 Aiheesta muualla 
 Vapaasti ladattavia Magnus Gottfrid Schybergsonin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa ja Project Gutenbergissa.

Luokka:Suomalaiset historioitsijat
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Suomalaiset päätoimittajat
Luokka:Vuonna 1851 syntyneet
Luokka:Vuonna 1925 kuolleet