Kuvaruno

Kuvaruno ()Facta 2001, WSOY 1981–1987, , hakusana kuvaruno. on runo, jossa säkeiden pituus, säkeiden sijoittelu tai muu typografinen keino luo tekstille visuaalisen muodon, jolla on yhteys runon merkityssisältöön. Lyriikkaa jaoteltaessa kuvarunon jaotteluperusteena on tekstin ulkonäkö ei sen sisältö. Kuvarunossa tavanomainen kirjoitustapa hylätään, jotta kirjaimista, tavuista, sanoista, säkeistä tai säkeistöistä muodostuisi kuvioita.Spectrum, WSOY 1976–1983, , hakusana lyriikka, osa 7, sivu 126.

Suomenkielisiä kuvarunoja on useiden runoilijoiden kokoelmissa:
 Aaro Hellaakoski: Jääpeili, 1928
 Väinö Kirstinä: Puhetta, 1963
 Paavo Haavikko: Viiniä, kirjoitusta, 1976Iso tietosanakirja, WSOY 1995–1997, , hakusana kuvaruno.

Katso myös
 Konkreettinen runous

Lähteet

Luokka:Runous