Jedoma

Jedoma on ikiroutaa, jossa on runsaasti lössiäAmerican Beginnings, Frederick West jne., The University of Chicago Press, 1996, , s. 52 ja melko paljon hiiltä. Jedomaa on nykyään runsaasti Venäjällä Itä-Siperian kylmillä alueilla muun muassa Jakutian pohjoisosissa.

Jedoma sisältää sitoutuneena huomattavat määrät kasvihuonekaasu metaania. Jedomasta on 50–93West 1996, s. 54 tilavuusprosenttia jäätä, usein 80–93 %Velichko 1984, s. 141, Chapter 15, Tomirdiaro: Periglacial Landscapes and loessa Accumulation in the late pleistocene arctic and subarctic ja kaksi massaprosenttia hiiltä Walter K. M. et al., Methane bubbling from Siberian thaw lakes as a positive feedback to climate warming, Nature, 443, 71-75, 2006. Jedoma tai edoma on paikallista venäjän murretta ja tarkoittaa "järvien syömää maata", mikä viittaa ikiroudan paikoittaiseen sulamiseen järviksi. Jadomaa vastaava on Alaskan Goldstreamin muodostuma.

 Jääkauden jedoma 
Jedoman maisema koostuu jäisistä pienistä tasangoista ja kukkuloista, joiden keskellä on alas-nimellä kutsuttuja sulamispainanteitaHopkins 1982, s. 29Evolution of lowland landspapes in northeastern asia during late quaternary time, S V Tomirdiaro. Jäästä ja lössistä koostuva jedoma ei ole alkujaan jokien tulvatasankoihin tai järvien pohjiin kerrostunutta ainesta, vaan tuulen puhaltamaa silttiä. Jedomasta löydetyt kasvijäänteet viittaavat sen syntyneen nykyistä kuivemmassa ympäristössä. Jedomasta tehdyissä kaivauksissa näkyy tundralle tyypillistä polygonikuviota ja jääkartioitaHopkins 1982, s. 30.

Jakutian arktisella rannikolla on noin 35 metrin korkeuteen ulottuvia jäisiä ikiroutarannikoita 450–500 kilometrin matkallaKothekar 1985, s. 96Lutz Schirrmeister, IPY, From the beginning of the Pliocene cooling to the modern warming – Past Permafrost Records in Arctic Siberia.  Past Permafrost, Original IPY project no: ID 15,2011, APEX - Arctic Palaeoclimate and its EXtremes. Jääkaudella Jakutian rantaviiva oli 600–800 kilometriä nykyisestä pohjoiseenRutter&Velichko 1997, s. 8, s. 143, koska merenpinta oli silloin alempana. Uuden Siperian saaret ja Severnaja Zemlja olivat osa Aasian mannertaRutter&Velichko 1997, s. 143. Jedoma syntyi tutkijoiden mukaan jääkauden aikaisille jäättömille alueille. Laptevin ja Itä-Siperian meren saarilla syntyi jedomaa 25 000–14 000 vuotta sittenRutter&Velichko 1997" Quaternary of northern eurasia: Late pleistocene and holocene landscapes, stratigraphy and environments, Nat W. Rutter, editor-in-chief, Guest editors A. A. Velichko et al, Vols 41/42 July/August 1997, ISSN 1040-6182, s. 14. Jedoman syntyyn kuivissa ja kylmissä oloissa viittaavat muun muassa siinä olevan lössin raekoko, joka on yhtenäinen laajoilla alueilla, suuri suolapitoisuus, yleinen vesikerrostumien puute ja se että jedomasta löytyy kalojen jäänteiden sijasta muun muassa aro- ja tundratyyppisen eläimistön jäänteitäBeringia in the Cenozoic era, V. S. Kothekar ,1985, , Venäjänkielinen alkuteos Beringiya v Kainozoe, Vladivostok 1976, s. 104, S. V. Tomirdoaron artikkeli Arctic Loess-Ice Plain as a Bridge between America and Asia and Its Thermokarstal Disintegration ih The Holocene. Maalajissa on eniten raekooltaan 0.05–0.01 millimetriäHopkins 1982, s. 33. Faddejevskyn saarelta on löydetty silttia ja mammuttifaunan jäänteitä 29 000-28 000 vuotta sitten ja tämän jälkeen olevalta ajalta myös jääkartioitaRutter&Velichko 1997, s. 14. Jedoman alue oli osa mammuttien asuttamaa jääkautista arotundraa. Jedomassa erottuu ainakin kolme syntykerrostumaa eli horisonttia jotka vastaavat viime jääkauden kylmiä vaiheitaWest 1996, s. 53. Joidenkin tutkijoiden mukaan napameren mannerjalustan Jedoma oli osa ArctidaksiWest 1996, s. 58 kutsuttua jääkauden aikaista aluetta, joka suli jääkauden loputtua pois. Paksun jää-lössikerrostuman päällä oli ohuehko maannoskerrostumaValichko 1984, s. 143, s. 142, joka syntyi kun aurinko lämmitti ikiroutaa kesäisin.

Heidän mukaansa kylmä, kuiva lössipitoinen routajään päällä ollut korkeaa ruohoa kasvanut jedoma selittää parhaiten sen, miksi jääkauden suureläimiä eli niin pohjoisessa esimerkiksi itäisillä Arktisilla saarilla ja saigaa Jakutiasta. Pohjois-Jakutian lössistä on löydetty ruohojen siitepölyä. Tutkijoiden mukaan ruoho saattoi kasvaa korkeaksi, koska kylmässä kuivassa "kryokseerinen" ilmastossa oli vähän pilviä ja aurinko saattoi kesällä lämmittää ja kuivattaa lössipitoista pintakerrosta niin että ruoho kasvoi nopeasti. Uuden Siperian saarten- Wrangelin saarten välissä ollut nykyisen rannikon pohjoispuolinen Arctidaksi kutsuttu alue oli erään arvion mukaan arktista autiomaataLate Quaternary environments of Soviet Union, A.A. Velichko, engl edition Wright&Narnosky,s. 176, s. 177, University of Minnesota Publ, Longman, London 1984, , alkup lähde V.P. Grichuk, jossa heinäkuun keskilämpö oli yleensä alle Indigarkajoen suulla tehtyjen kaivausten mukaan +12 °CVelichko 1984, s. 281 ja tammikuun keskilämpö oli −60 °C tai alleVelichko 1984, s. 280. Tällöin jääkauden maksimissa Idigarkajoen suulla oli noin 26 °C nykyistä kylmempää tammikuussa keskimäärin. Heinäkuun keskilämpötila lienee siellä ollut noin 9 °C nykyistä alempiVelichko 1984, s. 61. Arctidan ikirouta ulottui ainakin 800 metriä syvälle ja vuoden keskilämpö oli siellä alle −20 °CVelichko 1984, s. 76.

Tietokonemallinnustenkin mukaan Uuden Siperian-Wrangelin saarten alue oli erityisen kylmä talvella jääkauden maksimin aikaan. Useimpien tietokonelaskelmien mukaan tällä alueella oli jääkauden huippukaudella kylmintä tundran lajia, joka on ruohomätäs-, sammal- ja jäkälätundraaClimate change and Arctic ecosystems: 2. Modeling, paleodata-model comparisons, and future projections, J. O. Kaplan, N. H. Bigelow et al, Journal Of Geophysical Research, VOL. 108, NO. D19, 8171, doi:10.1029/2002JD002559, 2003 sekä lähes kasvitonta polaariaavikkoa. Mutta esimerkiksi Alakakan kasvillisuuden melko tarkkaan näyttävä LDMH näyttää alueelle myös hieman lämpimämpää ruoho- ja yrttiundraa, suikerotundraa ja pystyvarputundraakin.

Jedomaa on Itä-Siperiassa noin miljoonan neliökilometrin alalla Sahan tasavallassa muun muassa Lena-joen varrella ja siitä itään ja pohjoiseen, myös mannerjalusta-alueella Siperian pohjoispuolella. Jedomaa on esimerkiksi Anabar-joen suiston seuduilla, Lena-joen länsipuolella laikuin. Suurin yhtenäinen Jedoman alue on Jana, Indigirka-, Alazenya-, Kolymajokien varsilla. Tämä jedoman alue ulottuu suunnilleen Bykovskin niemestä Kolymajoen suistoon. Jedomaa on jäljellä myös Uuden Siperian saarilla ja näiden edustalla olevalla niemimaallaWest 1996, s. 63. Täällä on nähtävissä joillain seuduilla jäälössirinteitäVelichko 1984, s. 142, joiden huipulla oleva hyvin ohut tundramaakerros suojaa suurta jedoma-aluetta kesäiseltä sulamiseltaWest 1996, s. 59, s. 60. Jedomaa syntyi nykyisen merenpinnan alle, koska jääkaudella merenpinta oli alimmillaan ainakin 120 metriä nykyisen merenpinnan tason alle.

Kun jääkauden mannerjää suli laajoilta alueilta, jedomakin suli. Sulavaan jedomaan syntyi termokarsteiksi kutsuttuja sulamiskuoppia. Jedoma alkoi sulaa Alleröd-kaudella noin 12 000 radiohiilivuotta sittenVelichko 1984, s. 151, artikkeli The "Ice Complex" in Yakutia, T.N. Kaplina, A. V. Lozhkin Chapter 16.

Jedoman sulamisen uskotaan tuottaneen 33–87 % korkeiden leveyksien metaanin vapautumisesta jääkauden lopussaWalter K. M.et al. Thermokarst Lakes as a Source of Atmospheric CH4 During the Last Deglaciation. Science, 318, 633-636, 2007.

Jotkut tutkijat ovat väittäneet tuulen kuljettaman lössin peittäneen jääkaudella myös ainakin joitain jäätiköitä tai napajäitäVelichko 1984, s. 141, S, V, Tomirdiaro ja mahdollistaneen kasvien kasvun jäätiköiden yllä kesäisin.

 Lähteet 

The American Beginnings, West, Frederick et al., The University of Chicago Press, 1996, 

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
Mammuttiaro sulaa Siperiassa – mitä tapahtuu ilmastolle?
Deep Yedoma permafrost: A synthesis of depositional characteristics and carbon vulnerability
Yedoma: Late Pleistocene Ice-Rich Syngenetic Permafrost of Beringia 
Distribution of Late Pleistocene Ice-Rich Syngenetic Permafrost of the Yedoma Suite in East and Central Siberia, Russia
Palaeoenvironmental Interpretation of Yedoma Silt (Ice Complex) Deposition as Cold-Climate Loess, Duvanny Yar, Northeast Siberia 

Luokka:Maannokset
Luokka:Ikirouta