Leonid Solovjov

Leonid Vasiljevitš Solovjov (; 19. elokuuta (J: 6. elokuuta) 1906 Tripoli, Libanon – 9. huhtikuuta 1962 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Leonid Solovjov syntyi venäläis-arabialaisten koulujen tarkastajan perheeseen. Myöhemmin perhe muutti Keski-Aasian Kokandiin. Solovjov työskenteli siellä muun muassa opettajana ja lehtimiehenä. Vuonna 1932 hän valmistui Neuvostoliiton elokuvainstituutin käsikirjoittajalinjalta. Sittemmin Solovjov työskenteli elokuvakäsikirjoittajana ja kirjailijana. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Mustanmeren laivastossa kirjoittaen merimiesaiheisia kertomuksia. Sodan jälkeen hän oli jonkin aikaa vankilassa tai karkotettuna.

Solovjovin pääteos on keskiaasialaisiin humoristisiin kertomuksiin perustuva Povest on Hodže Nasreddine (”Kertomus Hodža Nasreddinista”). Sen ensimmäinen osa Vozmutitel spokoistvija (”Rauhanhäiritsijä”) ilmestyi vuonna 1940. Kirjan sävyltään vakavampi toinen osa Otšarovannyi prints (”Lumottu prinssi”) julkaistiin vuonna 1956. Pienoisromaani ”Venäläinen matruusi Ivan Nikulin” (Ivan Nikulin – russki matros, 1943) kertoo Sevastopolin puolustustaistelusta. Solovjovin keskeneräiseksi jäänyt muistelmateos Iz knigi junosti (”Nuoruuden kirjasta”) ilmestyi vuonna 1963.

Suomennettuja teoksia
 Stepan Polusuhin: kertoelma. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1947.
 Venäläinen matruusi Ivan Nikulin: tositapahtuma. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1947.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Leonid Solovjov 

Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Luokka:Venäläiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1906 syntyneet
Luokka:Vuonna 1962 kuolleet