Lyykian kieli

Lyykian kieli on muinaisessa Lyykiassa puhuttu kuollut kieli. Se kuuluu indoeurooppalaisten kielten heettiläiseen ryhmään.

Lyykian kieli tunnetaan kiveen hakattujen ja rahojen sisältämien piirtokirjoitusten perusteella. Ne edustavat kahta eri murretta, joista rakenteeltaan arkaaisempi tunnetaan nimellä miljan. Kirjoittamiseen on käytetty kreikkalaista muistuttavaa vähäaasialaista kirjaimistoa.

Lyykialla ja luuvilla on yhteisiä piirteitä, joiden perusteella ne on yhdistetty erilliseksi heettiläisten kielten alaryhmäksi. Toisaalta niiden välillä on myös huomattavia eroja, jotka estävät yhteisen kantakielen rekonstruoimisen. Todennäköisempää onkin, että samankaltaisuudet ovat syntyneet murteiden välisen vuorovaikutuksen tuloksena. Lisäksi lyykian kielestä erotetaan usien omaksi kielekseen milya (tai lyykia B), mutta näiden kahden suhdetta ei toistaiseksi täysin ymmärretä.

Fonologia

Konsonantit
LabiaaliLabiodentaaliDentaaliAlveolaariPalataaliVelaariUvulaariGlottaaliNorm.Lab.Norm.Lab.Pal.Nasaalim ~ m̩n ~ n̩Klusiiliβp | bθ | ðttʷk | gkʷkʲ | gʲqAffrikaattatsʧFrikatiivisx | ɣhLateraalil | l̩Tremulanttir ~ r̩Puolivokaaliwj

Lähde:
Vokaalit
EtinenKeskinenTakinenSuppeaiuPuolisuppeaeAvoina

Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina.

Lähde:

Lähteet

Luokka:Heettiläiset kielet
Luokka:Aasian kuolleet kielet