Eero Haukiala

Eero Olavi Haukiala (alk. Henriksson, 23. syyskuuta 1914 Noormarkku – 26. maaliskuuta 1980) oli suomalainen pesäpalloilija, joka kuului toistakymmentä vuotta Suomen parhaimmistoon.

 Urheilu-ura 

Enimmäkseen polttajana pelannut Haukiala voitti Suomen mestaruuden Helsingin Pallonlyöjien joukkueessa vuosina 1934 ja 1938 ja Pallo-Tovereiden ikämiesjoukkueessa 1955, 1956 ja 1958. Itä–Länsi-otteluun Haukiala osallistui kymmenen kertaa ja pelasi maaottelussa Viroa vastaan vuonna 1932. Vuoden 1950 Itä–Länsi-ottelussa hän toimi pelituomarina. Haukiala pelasi mestaruussarjatasolla myös käsi- ja koripalloa.

Hänen sisarensa oli monipuolisena urheilijana, pesäpallossa, koripallossa ja käsipallossa, tunnettu Senni Haukiala.

 Saavutukset 
 Pelaajana 
 2 SM-kultaa: 1934, 1938
 2 SM-hopeaa: 1940, 1942
 4 SM-pronssia: 1933, 1935, 1936, 1937
 11 Itä–Länsi-ottelua: 1932–1938, 1940, 1947–1949

 Pesäpallotuomarina 
 Miesten Itä–Länsi-tuomari: 1950, 1951

 Katso myös 
 Luettelo vähintään 10 Itä–Länsi-ottelua pelanneista pesäpalloilijoista

 Lähteet 
 Urheilumme Kasvot, osa 3 – Palloilu, sivu 1126
 Urheilumme Kasvot, osa 12 – Kuolleita, sivu 806

 Viitteet 

Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat
Luokka:Pesäpallotuomarit
Luokka:Vuonna 1914 syntyneet
Luokka:Vuonna 1980 kuolleet