Bey

Bey (turk. بك‎ “Beik”, alb. bej, bos. beg, arab. بيه‎ “Beyeh”, per. بیگ‎ “Beyg” tai بگ “Beg”) on turkkilainen päällikön titteli, joka perinteisesti kuluu pienten heimoyhteisöjen johtajille.
Historiallisesti monia Turkin sekä turkkilaisten kansojen ja Persian johtajia on kutsuttu arvonimillä bey, beg, bek, bay, baig tai beigh. Kaikilla niillä on sama merkitys: herra. Nykyaikana sanaa käytetään samaan tapaan kuin englannin mister.

Bey Osmanien valtakunnassa

Beyn merkitys vaihteli Osmanien valtakunnan 623-vuotisen historian aikana. Valtakunta sai alkunsa yhdessä Anatolian pienistä ruhtinaskunnista, beylikeissä, jotka olivat muodostuneet sinne seldžukien vallattua alueen Bysantilta. Osmania-suvun kantaisä Osman I oli kylänsä ja heimonsa bey, ja julisti Osmanien beylikin itsenäiseksi vuoden 1300 aikoihin. Alkuun bey merkitsi hallitsijaa ja heimopäällikköä, mutta sitä ruvettiin käyttämään laajemmin ja se annettiin arvonimeksi myös korkeille siviilivirkamiehille ja sotilaille, sekä korkea-arvoisten virkamiesten kuten paššojen pojille.

Beylerbeyi (myös Beglerbegi, suora käännös "päällikköjen päällikkö") tarkoitti osmanihallinnossa alkuun armeijan ylipäällikköä, mutta muuttui ajan myötä provinssien kuvernöörien arvonimeksi. Vuoteen 1923 mennessä beylerbeyi oli enää vain arvonimi ilman virkaa ja sen merkitys oli lähinnä juhlallinen.

 Lähteet 

Luokka:Arvonimet
Luokka:Kuninkaalliset arvonimet
Luokka:Sotilasarvot
Luokka:Valtionpäämiehet
Luokka:Osmanien valtakunnan asevoimat