Chuck Wepner

Charles ”Chuck” Wepner (s. 26. helmikuuta 1939 New York City, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen raskaansarjan nyrkkeilijä, joka tunnettiin lempinimellä Bayonne Bleeder (). Tämä johtui hänen kotipaikkakunnastaan New Jerseyn Bayonnesta ja Wepneriä koko uran ajan vaivanneista heikoista kasvoista, joihin aukesi otteluiden aikana useita verta vuotavia haavoja. Tästä syystä monet Wepnerin ottelut päättyivät tappioon tekniseen tyrmäyksellä, kun lääkäri keskeytti ne. Wepnerin kasvoja jouduttiin hänen ammattilaisuransa aikana paikkaamaan yli 300 tikillä.

Wepner kohtasi uransa aikana monia entisiä tai tulevia maailmanmestareita, kuten George Foreman, Sonny Liston ja Ernie Terrell, mutta silti hänellä oli vaikeuksia päästä haastamaan hallitseva maailmanmestari. Hän onnistui uransa aikana nousemaan korkeimmillaan New Jerseyn osavaltion raskaansarjan mestariksi. Vaikka Wepner ei koskaan voittanutkaan maailmanmestaruusvyötä, muistetaan hänet erityisesti vuonna 1975 käymästään maailmanmestaruusottelusta Muhammad Alia vastaan, johon hän lähti selkeänä altavastaajana. Viinakaupassa työskennellyt Wepner sai suuren ottelupalkkionsa turvin ensimmäistä kertaa elämässään peräti kahdeksan viikon ajan keskittyä pelkästään harjoitteluun tulevaa otteluaan varten, josta muodoistuikin pienoinen yllätys, kun Wepner onnistui kaatamaan Alin yhdeksännessä erässä kerran kanveesiin. Vastoin odotuksia hän kesti ottelussaan Alia vastaan aina sen viimeiseen erään asti, jolloin Ali tyrmäsi hänet. Sylvester Stallone on sanonut, että tuo ottelu ja ennen kaikkea Wepnerin yllättävä nousu odotusten yläpuolelle inspiroi häntä käsikirjoittamaan läpimurtoelokuvansa Rocky.

 Elämä ja ura 
 Nuoruus 
Wepner nyrkkeili jo lapsena 9-10-vuotiaana, mutta menetti kiinnostuksensa löydettyään itselleen uuden lajin koripallosta. Myöhemmin liityttyään merijalkaväkeen hän aloitti amatöörinyrkkeilemisen, koska pääsi sillä tavalla viettämään ylimääräisiä lomia. Hän nousi oman lentotukikohtansa nyrkkeilymestariksi. Kun Wepner pari vuotta myöhemmin vapautettiin palveluksesta häntä kehotettiin osallistumaan Golden Gloves-turnaukseen. Wepner voitti raskaansarjan kultaa ja ryhtyi pian tämän jälkeen ammattinyrkkeilijäksi.

 Ammattilaisura ja aika osavaltion mestarina 
Wepnerin ensimmäinen ammattilaisottelu oli George Cooperia vastaan 5. elokuuta 1964. Hän voitti Cooperin tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Tämän jälkeen Wepner otteli kolme voittoa ja kaksi tasapeliä ennen kohtaamistaan Bob Stallingsin kanssa 19. lokakuuta 1965, jolle hän hävisi kuudennessa erässä pisteillä. Vuonna 1966 hän otteli Madison Square Gardenissa New Yorkissa Buster Mathisia vastaan, joka oli aiemmin voittanut maailmanmestari Joe Frazierin olympiakarsinnoissa ja tulisi vielä nousemaan maailmanmestarin haastajaksi. Tuolloin voittamaton Mathis voitti ottelun kolmannessa erässä teknisellä tyrmäyksellä.
Wepner otteli vuonna 1966 viisi kertaa (yksi tappio, neljä voittoa), kolme kertaa vuonna 1967 (yksi tappio, kaksi voittoa) ja kuusi kertaa vuonna 1968 (kuusi voittoa). Vuonna 1969 hän kohtasi José Romanin San Juanissa Puerto Ricossa 22. kesäkuuta. Roman voitti ottelun jaetuin tuomariäänin 2-1. Wepner piti ottelutulosta ryöstönä, sillä omasta mielestään hän voitti ottelun selvästi.

Seuraavaksi Wepner kohtasi tulevan maailmanmestarin George Foremanin, joka oli voittanut olympiakultaa raskaassa sarjassa ja otellut ammattilaisurallaan vasta kolme ottelua. Wepner hävisi nuorelle nyrkkeilijälle kolmannessa erässä teknisellä tyrmäyksellä silmäkulmansa auettua. Wepner on myöhemmin myöntänyt yllättyneensä siitä, miten voimakas Foreman oli. 29. kesäkuuta 1970 Wepner kohtasi entisen maailmanmestarin Sonny Listonin tämän uran viimeisessä ottelussa. Liston voitti kymmenennessä erässä teknisellä tyrmäyksellä. Wepner kävi ottelun aikana viidennessä erässä ensimmäisen kerran kanveesissa Listonin voimakkaan vartaloiskun takia. Yhdeksännen erän jälkeen tuomari keskeytti ottelun, kun Wepnerin kasvoihin oli auennut monia verta vuotavia haavoja. Ottelun jälkeen Wepner harkitsi ensimmäistä kertaa uransa aikana lopettamista, koska katsoi tulleensa kunnolla lyödyksi. Hän keskusteli asiasta managerinsa kanssa ja he päättivät pitää taukoa nyrkkeilystä. Mietittyään asiaa tarkkaan päätti Wepner antaa lajille vielä mahdollisuuden.

Vuonna 1971 Wepner otteli neljä ottelua, vuonna 1972 ja 1973 kaksi ja vuonna 1974 neljä. Vuonna 1973 hän voitti entisen WBA:n maailmanmestarin Ernie Terrellin pisteillä 12. eräisessä kamppailussa.

Wepnerin ammattilaisuran kirkkaimpiin hetkiin kuuluu New Jerseyn raskaansarjan osavaltionmestaruus, jota hän piti hallussaan kahteen otteeseen. 28. huhtikuuta 1967 voitti John McAteerin ottelussa vapaana olevasta. Hän menetti mestaruuden vuonna 1971 Randy Neumannille, joka voitti Wepnerin pisteillä 12. eräisessä ottelussa 9. joulukuuta. Wepner kuitenkin palasi ja voitti osavaltionmestaruutensa takaisin uusintaottelussa 15. huhtikuuta 1972. Tämän jälkeen Wepner puolusti osavaltionmestaruuttaan epäsäännöllisesti, mutta menestyksekkäästi kolme kertaa ennen sen menettämistä Scott Frankille vuonna 1978, uransa viimeiseksi jääneessä ottelussa.

 Ottelu maailmanmestaruudesta ja uran lopettaminen 

Wepner oli rankattu yhdeksi maailman kymmenestä parhaimmasta nyrkkeilijästä, mutta silti hänen mahdollisuutensa nousta maailmanmestaruusotteluun olivat pienet. Vuonna 1974 promoottori Don King soitti hänelle ja kysyi, haluaisiko Wepner otella Terry Hinkea vastaan Salt Lake Cityssä syyskuussa 1974. Ottelun palkintona olisi ottelu maailmanmestari George Foremania vastaan. Wepner tyrmäsi Hinken 11. erässä, mutta pian ottelun jälkeen Foreman yllättäen menetti mestaruutensa Muhammad Alille. Wepner kuvitteli näin menettäneensä mahdollisuutensa päästä ottelemaan tittelistä, mutta toisin kävi. Katsoessaan televisiota kotonaan hänen äitinsä soitti hänelle ja kertoi lukeneensa lehdestä, että Ali puolustaisi maailmanmestaruuttaan ensimmäistä kertaa Wepneriä vastaan.

Päästessään vihdoin mestaruusotteluun Wepner oli 35-vuotias mies, joka työskenteli päivisin viinakaupassa ja harjoitteli nyrkkeilemistä öisin. Hän oli otellut amatöörinä ja ammattilaisena yhteensä 147 ottelua ja hänen ammattilaistilastonsa olivat 30-9-2 ennen pääsyä haastajaksi. Epätodennäköistä ottelua pidettiin vain lämmittelynä ennen Alin seuraavaa korkeatasoista ottelua. Mestarin ottelupalkkio oli 1,5 miljoonaa kun Wepnerille annettiin vain 100 000 dollaria, mikä oli silti kymmenen kertaa enemmän, mitä hän oli koskaan tienannut yhdestä ottelusta. 35-vuotias Wepner pystyi palkkionsa turvin ensimmäistä kertaa urallaan harjoittelemaan koko päiväisesti keskittyen vain otteluunsa. Yhdessä valmentajansa Bill Prezantin kanssa hän matkusti Catskillvuorille kahdeksan viikon harjoitusleirille, minkä jälkeen Prezant lupasi, että hänen suojattinsa mestaruusottelusta tulisi "suurin yllätys nyrkkeilyhistoriassa".

Wepner kohtasi Alin 14. helmikuuta 1975 Ohiossa Clevelandissa ottelussa, jonka panoksena olivat kahden merkittävimmän nyrkkeilyliiton, WBA:n ja WBC:n, maailmanmestaruudet. Hänen taktiikkanaan oli läpi ottelun painostaa Alia ja yrittää näin saada hänet väsymään. Ensimmäiset kuusi erää mestari yritti hyödyntää rope-a-dope-taktiikkaa saadakseen Wepnerin väsyttämään itsensä ja jäi köysiin makaamaan päätään suojaten. Kun Wepner tajusi, että hänen olisi tässä tilanteessa vaikea lyödä Alia päähän, hän alkoi iskeä sääntöjenvastaisia iskuja mestarin takaraivoon. Kun Wepner ei saanut tästä varoitusta, joutui Ali muuttamaan taktiikkaansa ja ottelemaan aggressiivisemmin. Seitsemännessä erässä Alin isku avasi haavan Wepnerin vasemman silmän yläpuolelle ja hänen lääkintämiehensä joutuivat paikkaamaan sitä erityisellä voiteella. Ali oli hallinnut ottelua selvästi ensimmäisten kahdeksan erän ajan, kunnes yhdeksännessä erässä Wepnerin isku vartaloon kaatoi Alin kanveesiin. Tämänkin jälkeen Wepner jatkoi painostavaa taktiikkaansa, mutta alkoi väsyä kovaan tahtiin. 13. erän jälkeen hän ei enää kyennyt saamaan ottelua hallintaansa ja kaatui kanveesiin 15 erässä. Vaikka hän kykeni vielä nousemaan ylös tuomarin laskennan ollessa jo yhdeksän kohdalla, ei hänen annettu enää jatkaa ottelua, jolloin Ali julistettiin ottelun voittajaksi teknisellä tyrmäyksellä. Kamppailun päätyttyä Ali kaatui kanveesiin väsymyksestä. Hän on myöhemmin sanonut, ettei kukaan muu ihminen Wepnerin lisäksi pystyisi ottelemaan noin viidentoista erän ajan. Myös Wepner oli tappiostaan huolimatta tyytyväinen kamppailuun, sillä hän katsoi hävinneensä parhaimmalle.

Haastajan kasvoja jouduttiin paikkaamaan ottelun jälkeen 23 uudella tikillä. Vaikka Wepnerin avustajat yrittivät useita kertoja saada Alin suostuteltua uusintaotteluun, nämä kaksi eivät enää tämän jälkeen kohdanneet kehässä.

Wepnerin sinnikkyys huomioitiin nopeasti, sillä hän poseerasi maaliskuun 1975 Sports Illustratedin kannessa.

Hävittyään Alille Wepner otteli enää yhdeksän ottelua. Vuonna 1976 hän kohtasi vapaapainija André the Giantin näytösottelussa, joka päättyi Wepnerin tappioon, kun Giant heitti hänet ulos kehästä. Hän lopetti uransa vuonna 1978. Wepnerin uratilastot ovat 35 voittoa (17 tyrmäyksellä), 14 tappiota ja kaksi tasapeliä.

 Uran jälkeen 
Nykyään Wepner työskentelee newjerseylaisissa Majestic Wines ja Spirits in Carlstadt-yrityksissä.

 Rocky -elokuvat 
Chuck Wepnerin ottelu Muhammad Alia vastaan innoitti nuorta näyttelijää Sylvester Stallonea käsikirjoittamaan Rocky-elokuvan. Kaksi viikkoa käymänsä maailmanmestaruusottelun jälkeen Stallone soitti Wepnerille ja kertoi elokuvaideastaan, jolle Wepner antoi luvan. Elokuva kertoi 30-vuotiaasta amerikanitalialaisesta nyrkkeilijästä, Rocky Balboasta, joka pääsee yllättäen haastamaan maailmanmestari Apollo Creedin. Nähtyään vuonna 1976 ilmestyneen filmin kertoi Wepner olevansa siihen hyvin tyytyväinen.

Sylvester Stallone kirjoitti Wepnerille roolin menestyselokuvan jatko-osaan Rockyn uusintaottelu, jossa hänen oli tarkoitus näytellä Ching Wepner nimistä hahmoa. Vaikka hahmolla oli käsikirjoituksessa peräti 32 vuorosanaa, leikattiin koko rooli pois käsikirjoituksesta 19 päivää ennen kuvausten alkamista.

2000-luvun alkupuolella Wepner haastoi Stallonen oikeuteen Rocky-elokuvasarjan DVD-julkaisujen vuoksi, joissa mainittiin hänen nimensä useita kertoja ilman, että asianosaiselle olisi maksettu tästä korvauksia.

 Ottelutilastot 
35 voittoa (17 tyrmäystä), 14 tappiota (9 tyrmäystä), 2 tasapeliäKO = Tyrmäys, TKO = Tekninen tyrmäys, PTS = PisteilläTulosVastustajaTuomioEräPäiväPaikkaHuomio Voitto George Cooper KO 3 5.8.1964, Bayonne, New JerseyDebyyttiottelu ammattilaisena Voitto Rudy Pavesi PTS 4 14.8.1964, New York, New York Tasan Everett Copeland PTS 6 27.10.1964, Queens, New York Voitto Jerry Tomasetti PTS 4 18.12.1964, New York, New York Voitto Ray Patterson PTS 6 19.1.1965, Queens, New York Tasan Everett Copeland PTS 6 23.3.1965, Queens, New York Tappio Bob Stallings PTS 6 19.10.1965, Queens, New York Tappio Buster Mathis TKO 3 7.1.1966, New York, New York Voitto Jerry Tomasetti PTS 6 22.2.1966, Queens, New York Voitto Cleo Daniels PTS 6 6.4.1966, White Plains, New York Voitto Johnny Deutsch KO 6 3.8.1966, Scranton, Pennsylvania Voitto Dave Centi PTS 6 21.10.1966, New York, New York Voitto Don McAteer TKO 7 8 28.4.1967, Jersey City, New Jersey Tappio Jerry Tomasetti TKO 5 6 19.7.1967, New York, New York Voitto Charlie Harris TKO 6 27.11.1967, Secaucus, New Jersey Voitto Clay Thomas TKO 3 22.1.1968, Secaucus, New Jersey Voitto Eddie Vick PTS 10 30.4.1968, Walpole, Massachusetts Voitto Mike Bruce PTS 8 20.5.1968, Secaucus, New Jersey Voitto Forest Ward TKO 7 8 26.9.1968, New York, New York Voitto Mert Brownfield PTS 10 9.11.1968, Scranton, Pennsylvania Voitto Jerry Tomasetti TKO 1 10 13.12.1968, New York, New York Voitto Roberto Davila PTS 10 14.3.1969, New York, New York Voitto Mike Bruce PTS 8 28.4.1969, Secaucus, New Jersey Tappio José Roman PTS 10 22.6.1969, San Juan Tappio George Foreman TKO 3 8 18.8.1969, New York, New York Voitto Pedro Agosto PTS 10 19.12.1969, New York, New York Voitto Manuel Ramos PTS 10 26.1.1970, New York, New York Tappio Sonny Liston TKO 10 10 29.6.1970, Jersey City, New Jersey Tappio Joe Bugner TKO 3 10 8.9.1970, Lontoo, Englanti Tappio Jerry Judge TKO 5 8 6.1.1971, Scranton, Pennsylvania Voitto Jesse Crown KO 4 16.9.1971, North Bergen, New Jersey Voitto Mike Boswell TKO 10 10 14.10.1971, North Bergen, New Jersey Tappio Randy Neumann PTS 12 12 9.12.1971, North Bergen, New Jersey Voitto Randy Neumann PTS 12 12 15.4.1972, Jersey City, New Jersey Voitto John Clohessy PTS 10 7.12.1972, Bayonne, New Jersey Voitto Billy Marquart PTS 12 15.3.1973, North Bergen, New Jersey Voitto Ernie Terrell PTS 12 23.6.1973, Atlantic City, New Jersey Voitto Billy Williams PTS 10 17.1.1974, North Bergen, New Jersey Voitto Randy Neumann TKO 6 12 8.3.1974, New York, New York Voitto Charley Polite KO 4 23.5.1974, North Bergen, New Jersey Voitto Terry Hinke TKO 11 12 3.9.1974, Salt Lake City, UtahOttelu oli maailmanmestaruusottelusta hallitsevaa mestaria vastaan Tappio Muhammad Ali KO 15 15 24.3.1975, Richfield, OhioOttelu oli WBA:n/WBC:n raskaansarjan maailmanmestaruudesta Voitto Johnny Evans TKO 4 10 13.11.1975, Portland, Maine Voitto Johnny Dolan KO 3 10 29.11.1975, Fort Lauerdale, Florida Voitto Tommy Sheehan TKO 2 6.5.1976, Kearny, New Jersey Tappio Duane Bobick TKO 6 10 2.10.1976, Utica, New York Tappio Mike Schutte PTS 10 10 19.2.1977, Johannesburg, Gauteng Tappio Horst Geisler TKO 10 10 20.5.1977, Birminghamton, New York Voitto Johnny Blaine KO 3  7.4.1978, North Bergen, New Jersey Voitto Tom Healy KO 5  2.6.1978, Jersey City, New Jersey Tappio Scott Frank PTS  12 12 26.9.1978, Totowa, New JerseyViimeinen ottelu

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Chuck Wepnerin tulokset Boxrecissa 

Luokka:79.4 Voimailu, itsepuolustus
Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät
Luokka:Vuonna 1939 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt