Rugby unionin Englannin valioliiga

Englannin valioliiga (, sponsorinimi Gallagher Premiership) on Englannin rugby unionin korkein sarjataso. Sarjaan osallistuu 12 joukkuetta ja sitä on pelattu vuodesta 1987. 

Historia
Englannin rugby union -liitto RFU oli pitkään kielteinen sarjamuotoisia kilpailuja kohtaan, koska halusi säilyttää lajin amatööriurheiluna. Sarjakilpailujen sijaan joukkueet pelasivat toisiaan vastaan yksittäisiä ystävyysotteluita. Ainoat turnaus- ja sarjamuotoiset kilpailut olivat seurajoukkueiden pelaamat kreivikuntien cupit ja kreivikuntien edustusjoukkueiden mestaruusturnaus. 

Vuonna 1972 RFU järjesti ensi kertaa seurajoukkueiden maanlaajuisen cup-kilpailun, joka tuolloin kulki nimellä RFU Club Competition ja nykymuodossaan nimellä Englannin-Walesin Cup. Sarjamuotoinen kilpailutoiminta aloitettiin vuonna 1987. Sarjajärjestelmä koostui kaikkiaan 108 sarjasta, joihin osallistui noin tuhat joukkuetta. Korkeimmalla sarjatasolla pelasivat Bath, Bristol, Coventry, Gloucester, Harlequins, Leicester, Moseley, Nottingham, Orrell, Sale, Wasps ja Waterloo, jotka sopivat keskenään otteluiden aikatauluista. Sarja oli odotettua parempi yleisömenestys, eikä RFU:n pelkäämää otteluiden väkivaltaistumista tapahtunut. Toisella kaudella RFU laati ohjelman. Sarjakauden aikana kukin joukkue kohtasi toisensa yhden kerran. Ottelut pelattiin lauantaisin. 

Kaudeksi 1994–1995 liigassa siirryttiin kaksinkertaiseen sarjaan, jossa kukin joukkue kohtasi toisensa kahdesti: kerran kotona ja kerran vieraissa. Samalla kaudella Sky Sports -kanava ryhtyi näyttämään otteluita suorina lähetyksinä. Kaudella 1996–1997 sarja muuttui ammattilaisliigaksi.

Kaudeksi 2000–2001 luotiin uusi pudotuspelisysteemi, johon pääsi kahdeksan parasta joukkuetta. Englannin mestaruus meni kuitenkin runkosarjan voittajalle. Kesken kautta 2001–2002 päätettiin, että mestariksi julistettaisiin pudotuspelien voittaja, mutta kannattajien protestoinnin seurauksena päätös vedettiin takaisin. Sarjajärjestelmää muutettiin jälleen kaudeksi 2002–2003, kun kahdeksan joukkueen pudotuspeleistä luovuttiin ja päätettiin, että sarjakauden toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet joukkueet pelaisivat keskenään ottelun pääsystä Englannin mestaruusotteluun sarjan voittajaa vastaan. Uudelleen systeemiä muutettiin kaudeksi 2005–2006, kun myös sarjakauden voittaja joutui pelaamaan välieräottelun sarjan neljänneksi sijoittunutta vastaan.

Mestarit
 1987–1988: Leicester Tigers
 1988–1989: Bath
 1989–1990: Wasps
 1990–1991: Bath
 1991–1992: Bath
 1992–1993: Bath
 1993–1994: Bath
 1994–1995: Leicester Tigers
 1995–1996: Bath
 1996–1997: London Wasps
 1997–1998: Newcastle Falcons
 1998–1999: Leicester Tigers
 1999–2000: Leicester Tigers 2000–2001: Leicester Tigers
 2001–2002: Leicester Tigers
 2002–2003: London Wasps
 2003–2004: London Wasps
 2004–2005: London Wasps
 2005–2006: Sale Sharks
 2006–2007: Leicester Tigers
 2007–2008: London Wasps
 2008–2009: Leicester Tigers
 2009–2010: Leicester Tigers
 2010–2011: Saracens
 2011–2012: Harlequins
 2012–2013: Leicester Tigers 2013–2014: Northampton Saints
 2014–2015: Saracens
 2015–2016: Saracens

Sarjan nimet
Sarja on tunnettu historiansa aikana lukuisilla nimillä sarjan nimisponsorin mukaan:
Courage League: 1987–1997
Allied Dunbar Premiership: 1997–2000
Zurich Premiership: 2000–2005
Guinness Premiership: 2005–2010
Aviva Premiership: 2010–2018
Gallagher Premiership: 2018–

Sarjajärjestelmä
Sarjakausi kestää syyskuusta maaliskuuhun, jona aikana kukin 12 joukkueesta kohtaa toisensa kerran kotona ja kerran vieraissa. Näin jokainen joukkue pelaa runkosarjassa 22 ottelua. Ottelun voitosta saa neljä pistettä ja tasapelistä kaksi pistettä. Hävinnyt joukkue voi saada yhden pisteen, jos se häviää ottelun alle seitsemän pisteen erolla. Lisäksi yhden lisäpisteen saa, jos tekee ottelun aikana vähintään neljä try-maalia.

Runkosarjan neljä parasta joukkuetta pelaavat välierät, joissa voittaja kohtaa nelosen ja kakkonen kolmosen. Välierät pelataan paremmin sijoittuneen joukkueen kotikentällä. Välierien voittajat etenevät Twickenham-stadionilla pelattavaan loppuotteluun.

Runkosarjan viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa toiseksi korkeimmalle sarjatasolle (RFU Championship), jonka voittaja nousee pääsarjaan mikäli täyttää lisenssiehdot. 

Joukkueet kaudella 2015–2016
JoukkueStadion KapasiteettiKaupunki BathRecreation Ground12 300Bath, SomersetExeter ChiefsSandy Park10 744Exeter, DevonGloucesterKingsholm Stadium16 500Gloucester, GloucestershireHarlequinsTwickenham Stoop14 816Twickenham, Middlesex/LontooLeicester TigersWelford Road24 000Leicester, LeicestershireLondon IrishMadejski Stadium24 161Reading, BerkshireNewcastle FalconsKingston Park10 200Newcastle, Tyne and WearNorthampton SaintsFranklin's Gardens13 600 Northampton, NorthamptonshireSale SharksAJ Bell Stadium12 000Salford, Suur-ManchesterSaracensAllianz Park10 000Barnet, LontooWaspsRicoh Arena32 609Coventry, Länsi-MidlandsWorcester WarriorsSixways Stadium12 068Worcester, Worcestershire

Aiheesta muualla
 Virallinen sivu 

Luokka:Englannin rugby union -kilpailut