Amerikanhirvikoira

Amerikanhirvikoira (American Staghound) on yhdysvaltalainen koirarotu. Vaikka sitä on jalostettu useiden vuosien ajan, sitä ei ole hyväksytty virallisesti missään suuressa tai merkittävässä kennelliitossa. Sitä kutsutaan toisinaan "kylmäveriseksi" vinttikoiraksi. Sitä ei tule sekoittaa englanninhirvikoiraan.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 327-328. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia.

Ulkonäkö
Amerikanhirvikoira on selkeästi longdogin (pienikokoinen lurcher) ja tyypillisen vinttikoiran näköinen, joskin huomattavasti vankkaraajaisempi ja runsaskarvaisempi. Vaikka se muistuttaa lurcheria, on se kuitenkin tätä kookkaampi ja vahvarakenteisempi. Se on yleisolemukseltaan kookas, karkeakarvainen vinttikoira, jolla on tiivis rakenne ja tiheä nahka. Karvapeite on karkea ja kova, erityisesti "parran" alta. Väritys on joko valkoinen, keltainen, punainen, soopeli, sininen, musta tai valkokirjava. Säkäkorkeus vaihtelee uroksilla 71-83 cm ja paino 36-45 kg välillä; nartuilla vastaavat mitat ovat 66-76 cm ja 29-43 kg.American Staghound. Alianz Canine Worldwide. Haettu 24.6.2025.

Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on hyväluonteinen ja miellyttävä, omistajaansa kohtaan rakastava ja helppo kouluttaa. Työskennellessään sen rohkeus, sinnikkyys ja päättäväisyys tulevat hyvin esiin. Sen metsästämä riista vaihtelee kaniinista peuraan, minkä lisäksi tyypillisen vinttikoiran tapaan se voi mieltää minkä tahansa pakenevan eläimen saalikseen.

Alkuperä
Amerikanhirvikoira kehitettiin skotlanninhirvikoiran, irlanninsusikoiran, venäjänvinttikoiran ja englanninvinttikoiran välisestä risteytyksestä - kaikki edellä mainitut rodut saapuivat Pohjois-Amerikkaan 1800-luvulla. Rotua käytettiin aluksi Yhdysvaltojen länsiosissa suden ja kojootin kaltaisten petojen metsästykseen, mutta nykyisin se jäljestää kaurista. Se oli suureksi avuksi varhaisille uudisasukkaille, jotka asettuivat alueelle pitämään maatilaa: petoeläimet uhkasivat jatkuvasti heidän karjaansa, joten tämäntyyppinen suojelija oli heille korvaamaton - se kykeni vastustamaan jopa kookkaimpia susia. Kun länsi oli kokonaan kolonisoitu, ei susikoiraa enää tarvittu, minkä vuoksi amerikanhirvikoiraa alettiin käyttää sen sijaan kauriin metsästykseen.

Kenraali George Custerilla oli vuonna 1846 ajueessaan yksi rodun edustaja. Myös Theodore Roosevelt ja Ernest Thompson Seton käyttivät sitä metsästykseen.

Terveys
Vinttikoirataustasta johtuen vatsalaukun kiertymän riski on olemassa, jos rotua ulkoiluttaa pian syömisen jälkeen. Muita perinnöllisiä terveysongelmia ei ole todettu. Tyypillinen elinikä on 12–14 vuotta.

Katso myös
 Australianhirvikoira
 Irlanninsusikoira

 Lähteet 

Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut
Luokka:Vinttikoirat
Luokka:Yhdysvaltalaiset koirarodut