Pöytyän kirkko

Pöytyän kirkko (ruots. Pöytis kyrka) on Pöytyän seurakunnan kirkko Pöytyällä Varsinais-Suomessa. Kirkon rakentaja oli Mikael Piimänen ja suunnittelija Carl Christoffer Gjörwell. Rakennus valmistui 1793. 

 Kirkko 
pienoiskuva|left|Sisätiloiltaan kirkko on uusgoottilaista eli nikkarityyliä.
pienoiskuva|left|Alttaritaulu on Johan Zacharias Blackstadiuksen työ vuodelta 1849.
Pöytyän puukirkko on tyypiltään länsitornillinen pitkäkirkko. Sen täyskorkeat kylkiäiset avautuvat kirkkosaliin. Tornin yläosan Piimänen rakensi oman mallinsa mukaisena Gjörwellin suunnitelmista poiketen. Itäpäädyssä oleva sakaristo on muuta kirkkoa hieman leveämpi ja korkeampi, kuten myös tornin alla oleva osa.

Kirkon valmistumisen aikaan pyhätöt oli tapana nimetä hallitsijan mukaan, Pöytyän kirkko omistettiin silloin vasta 14-vuotiaalle Kustaa IV Aadolfille. Tästä on muistotaulu kirkon ulkoseinässä pääoven yläpuolella.

 Sisätilat 
Kirkon sisätilojen tyyli on muuttunut huomattavasti. Vuonna 1825 kirkon ikkunoita suurennettiin. Sisätilat muuttuivat uusgoottilaisen tyylin mukaisiksi korjauksissa vuosina 1886–1888. Näitä niin sanotun nikkarityylin koristeita karsittiin raskaalla kädellä arkkitehti Toivo Paatelan suunnittelemassa korjauksessa, joka toteutettiin vuosina 1937–1938. Korjauksen yhteydessä kirkkoon saatiin sähkövalo ja keskuslämmitys. Viimeisin iso korjaus oli vuonna 1980, suunnittelijana oli arkkitehti Eero Raatikainen. Korjauksen myötä kirkko palautui sisäpuoleltaan takaisin uusgoottilaiseen tyyliin. Kirkossa on tilaa noin 750 henkilölle.

Kaksiosainen Johan Zacharias Blackstadiuksen maalaama alttaritaulu on vuodelta 1849. Yläosa esittää Kristusta ristillä ja alaosa Pyhän ehtoollisen asettamista. Kirkon edellinen alttaritaulu kuvasi samoja aiheita, taulu myytiin Oripään seurakunnalle 1849.

Kaikki kirkossa olleet urut ovat olleet Kangasalan urkutehtaan rakentamia. Ensimmäiset olivat vuodelta 1883 ja rakennettu Bror Axel Thulén kaudella. Toiset urut rakennettiin Martti Tulenheimon ollessa urkutehtaan johtajana. Nykyiset urut ovat viimeiset Kangasalan urkutehtaan rakentamat urut (valmistusnumero 1039), ne ovat vuodelta 1983 ja 21-äänikertaiset.

 Muistomerkit 
Hautausmaa ympäröi kirkkoa joka puolelta. Sankarimuistomerkki on pöytyäläissyntyisen kuvanveistäjä Aarre Aaltosen työ, kuten myös kirkon edessä Vanhan Tampereentien puolella oleva Raivaaja-patsas, joka on pystytetty 1966. Pöytyälläkin pappina olleen Fredrik Gabriel Hedbergn muistokivi on kirkon seinustalla, toinen pöytyäläispappi Antti Lizelius sai muistokiven Kyröntien toiselle puolelle vanhan kirkkomaan aitauksen viereen.

 Kirkkoympäristö 
Kirkkoympäristöön liittyy vanha kirkkotarha nykyisen kirkon pohjoispuolella, Pöytyän keskiaikaisella kirkonpaikalla, missä aiemmin sijaitsi vuonna 1805 purettu keskiaikainen Pöytyän sakaristo. Vanhaa kirkkotarhaa ympäröi harvinainen katettu hirsiaita, jossa on kaksi pyramidikattoista porttirakennusta 1700-luvulta. Kirkon pohjoispuolella on entisen kirkkoherranpappilan kaksikerroksinen, uusklassistinen rakennus vuodelta 1802. Kirkonmäen kohteisiin kuuluu myös lainamakasiini 1700-luvulta sekä Aino Aallon Alvar Aallon toimistossa 1930-luvulla suunnittelema seurakuntatalo. Kokonaisuutena kirkosta ja sen ympäristöstä muodostuva Pöytyän kirkkoympäristö on yksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.

 Kuvia kirkkoympäristöstä 

Lähteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Varsinais-Suomen kirkkorakennukset
Luokka:Pöytyän rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Suomen puiset pitkäkirkot
Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat