Kincsem

Kincsem (17. maaliskuuta 1874 – 17. maaliskuuta 1887) oli unkarilainen englannintäysiverinen tamma, joka osallistui kaikkiaan 54 laukkakilpailuun voittaen joka ainoan. Ennätys säilyi 1980-luvulle asti.

 Sukutausta 
Kincsemin isä oli brittiläisperäinen ori Cambuscan, jonka ansioihin lukeutui maineikkaan July Stakes -kilpailun voitto. Unkarin ratsastusseura oli ostanut 12-vuotiaan Cambuscanin 5 500 guinean hinnalla Unkarin kansalliseen hevossiittolaan Kisbériin, jossa se astui kaikkiaan kahdeksan vuotta. Emä taas oli Water Nymph, jonka isän Cotswoldin ratsastusseura oli niin ikään tuottanut Britanniasta. Cotswold oli keskitason kilpahevonen, jolla oli tilillään toinen sija Royal Hunt Cupissa ja joitain voittoja vähäpätöisissä kilpailuissa.

Kincsem polveutui kahta kautta Slaneen, erääseen Britannian parhaista siitosorista: se oli sen isänemänisä ja emänemänemänisä.

 Sukutaulu 
 Kincsem Cambuscans. 1861  Newminsters. 1848  Touchstone s. 1841  Beeswing s. 1833  The Arrows. 1850  Slane s. 1833 Southdown s. 1836  Water Nymphs. 1860  Cotswolds. 1853  Newcourt s. 1840  Aurora s. 1848  The Mermaids. 1853  Melbourne s. 1834  Seaweed s. 1841 

 Kasvatus 
Kincsemin omistaja oli alle 30-vuotias Ernő Blaskovich, jolle englannintäysveristen jalostuksesta oli kehkeytynyt intohimo. Hän piti varsojaan Tápiószentmártonissa sijainneessa siittolassa vuoden vanhoiksi asti, kunnes myi ne eteenpäin. Vuonna 1875 Blaskovichilla oli hallussaan seitsemän varsaa, joista hän onnistui myymään viisi paroni Alex Orczylle. Orczy ei huolinut Kincsemiä ja erästä orivarsaa, joita hän piti keskinkertaisina. Kincsem oli pieni, laiha ja likaisen ruosteisenvärinen tammavarsa, jolla oli tapana makailla laitumella. Nimen Kincsem ("Aarteeni") sen arvellaan saaneen joko säälistä tai pilan päiten.

Erään tarinan mukaan Kincsem varastettiin sen ollessa vuoden ikäinen. Kun varkauteen syyllistyneet mustalaiset saatiin kiinni, heidän johtajaltaan kysyttiin, miksi he olivat valinneet kaikkien hevosten joukosta juuri Kincsemin, joka oli vaatimattoman näköinen, maksanrautias tammavarsa. Hän oli vastannut että ulkonäöstään huolimatta Kincsem oli joukon paras hevonen, ja että siitä tulisi vielä suuri voittaja.

Blaskovich päätti alkaa kilpailla Kincsemillä itse. Hän lähetti hevosen koulutettavaksi englantilaissyntyiselle, sittemmin Unkariin asettuneelle Robert Hespille, joka tunnettiin värikkäänä persoonana. Hesp oli vaativa kouluttaja, joka juoksutti hevosia paljon. Kincsem yllätti kouluttajansa; kun laiska hevonen lähti liikkeelle, se kiisi ennennäkemätöntä vauhtia. Kun tamma oli kahden vuoden ikäinen, sitä päätettiin kokeilla kilparadalla Saksassa.

 Kilpaura 
 Kausi 1876 
Kincsemin kilpaura alkoi Berliinissä 21. kesäkuuta 1876. Tuntematon ja ruma tamma aiheutti järkytyksen yleisön keskuudessa; se voitti ennakkosuosikin kymmenellä hevosenmitalla. Aluksi tämä kuitattiin yksittäistapauksena, mutta kun murskaava menestys jatkui Hannoverissa, Hampurissa ja Bad Domeranissa, tiedotusvälineet kiinnostuivat väsymättömästä tammasta, ja sen maine alkoi kiiriä.

Paroni Oppenheim, tunnettu hevosmies, haastoi Kincsemin kilpailuun Frankfurt am Mainissa. Hän oli hiljakkoin saavuttanut hevosellaan Regimentstocherilla kolme voittoa Englannissa kilpaillessaan. Kincsem voitti kilpailun kymmenellä hevosenmitalla.

Elokuussa Baden-Badenissa Kincsem voitti kilpailun saapuen maaliin 200 metriä muita edellä. Tämän jälkeen Kincsem esiintyi ensimmäistä kertaa kotikentällään Unkarissa Sopronissa. Se otti helpot voitot kauden neljässä viimeisessä kilpailussa.

Päivämäärä PaikkaKilpailuMatka 21. kesäkuuta 20px|border Berliini Ertes Criterium 1 000 m 2. heinäkuuta 20px|border Hannover Vergleichspreis 1 000 m 9. heinäkuuta 20px|border Hampuri Hamburger Criterium 950 m 29. heinäkuuta 20px|border Bad Doberan Erinnerungs Rennen 947 m 20. elokuuta 20px|border Frankfurt am Main Louisa Rennen 1 000 m 31. elokuuta 20px|border Baden-Baden Zukunfstpreis 1 000 m 2. lokakuuta 20px|border Sopron Polgárok Dija 1 200 m 15. lokakuuta 20px|border Budapest Ketévesek Versenye 948 m 22. lokakuuta 20px|border Wien Kladruber Preis 1 600 m 29. lokakuuta 20px|border Praha Kladruber Criterium 1 400 m

 Kausi 1877 
Kolmevuotiaan Kincsemin toinen kausi alkoi suurin odotuksin. Kolmen avausvoiton jälkeen 21. toukokuuta seurasi vanha ja arvostettu kilpailu Itävallan Derby, jota kutsuttiin "vuosisadan kilpailuksi", sillä Kincsem oli houkutellut ympäri Eurooppaa paikalle haastajia, joista eräs oli Aristeides Baltazzin omistama menestyksekkäästi Englannissa kilpaillut musta ori Tallós. Paikalla oli kymmentuhatpäinen väkijoukko ja kunnia-aitiossa istui koko Itävalta-Unkarin keisarillinen perhe. Kilpailun puolivälissä Kincsem otti johtoaseman ja saapui suosionosoitusten saattelemana maaliin ennennäkemättömän pitkällä etumatkalla verrattuna toiseksi tulleeseen Tallósiin. Kincsem voitti sen jälkeen muutaman päivän sisällä myös kaksi muuta Wienissä järjestettyä kilpailua.

Saksassa Kincsemiä odotti joukko haastajia, jotka oli valikoitu ympäri keisarikuntaa. Hampurissa se voitti Renard Rennenin jättäen taakseen Saksan derby-voittajan Piratin. Baden-Badenissa Kincsem tarjouduttiin ostamaan 10 000 punnan hinnalla, mutta "aarteensa" arvosta tietoinen Blaskovich kieltäytyi kohteliaasti.

Päivämäärä PaikkaKilpailuMatka 27. huhtikuuta 20px|border Pozsony Trial Stakes 1 800 m 6. toukokuuta 20px|border Budapest Egyesült Nemzeti Díj 1 600 m 8. toukokuuta 20px|border Budapest Hazafi Díj 1 600 m 21. toukokuuta 20px|border Wien Austrian derby 2 400 m 24. toukokuuta 20px|border Wien Trial Stakes 1 600 m 27. toukokuuta 20px|border Wien Kaiserspreis Erster Classe 3 200 m 9. kesäkuuta 20px|border Hampuri Renard Rennen 2 800 m 24. kesäkuuta 20px|border Hannover Grosser Preis von Hannover 3 000 m 2. syyskuuta 20px|border Baden-Baden Grosser Preis von Baden 3 200 m 8. syyskuuta 20px|border Frankfurt am Main Waldchens Preis 2 400 m 29. syyskuuta 20px|border Sopron Állami Díj 2 400 m 30. syyskuuta 20px|border Sopron Állami Díj 2 000 m 7. lokakuuta 20px|border Budapest Pesti St. Leger 2 800 m 10. lokakuuta 20px|border Budapest Kancadíj 2 400 m 14. lokakuuta 20px|border Wien Freudenauer Preis 2 400 m 21. lokakuuta 20px|border Praha Kaiserspreis Dritter Classe 2 400 m 23. lokakuuta 20px|border Praha Kaiserspreis Zwetter Classe 3 200 m

 Kausi 1878 
Kolmas kausi alkoi huhtikuussa Wienissä ja Kincsem osallistui kilpailuihin toukokuun loppuun asti. Useiden haastajien joukosta ei ollut löytynyt hevosta, joka sen olisi voittanut. Hesp ja Blaskovich päättivät antaa sille vapaata suuren osan kesästä. Elokuun alussa se kuitenkin vietiin Englantiin, jossa sen oli tarkoitus kilpailla Ranskassa kasvatettua, Ascot Cold Cupin voittanutta Verneuilia vastaan. Verneuil kuitenkin loukkaantui hiukan ennen kilpailua ja jouduttiin vetämään pois kisasta. Ennen kilpailua paikalliset hevosurheilun ystävät ihmettelivät Kincsemiä ja sen rumaa väriä. Englantilaiset kilpailijat olivat suunnitelleet etukäteen taktiikan, jossa oli määrätty kuka toimii johtajana ja ketkä auttavat tarvittaessa. Tähtirooli oli varattu Pageant-nimiselle hevoselle ja taitavana ratsastajana tunnetulle Tom Cannonille.

Pageant ja Cannon saivat loistavan lähdön ja alkoivat heti vetää kaulaa muihin. Katsomo villiintyi ja liehui valkoisenaan Englannin lipuista. Kincsem kuitenkin aloitti hurjan takaa-ajon ja kiri kärkeen. Unkarilaiset katsojat villiintyivät. Kincsem ylitti jälleen maaliviivan voittajana ja seuraavana päivänä Englannin lehdistö ylisti "Unkarin ihmettä" etusivuillaan.

Kincsem matkusti jatkuvasti kilpailusta toiseen ja minne tahansa se menikin, joukko kannattajia ja vedonvälittäjiä seurasi sitä. Kincsem tottui matkustamaan junassa ja juoksemaan kilpailuissa uusissa paikoissa. Kaksi asiaa olivat sille tärkeitä: sen hoitajana toimiva poika ja muuan kissa. Lisäksi Kincsem ei suostunut juomaan muuta kuin sen oman kasvattajan kaivosta otettua vettä, joten sen oma hoitaja, kissa ja vesisäiliö kulkivat aina sen mukana. Matkalla Englannista Deauvilleen, Ranskaan sattui välikohtaus, kun Kincsemiä yritettiin saada siirtymään junaan. Se kutsui kissaystäväänsä hirnahdellen, mutta koska se ei ilmaantunut, hevonen ei suostunut liikahtamaan paikaltaan useista yrityksistä huolimatta. Kahden tunnin kuluttua kissa lopulta kuuli Kincsemin kutsun, tuli juosten paikalle ja hyppäsi sen selkään. Tämän jälkeen Kincsem käveli junaan kissa mukanaan ja ne pääsivät jatkamaan matkaa kilparadalle.

Deauvillessa Kincsem voitti täpärästi vain puolella mitalla, mikä osittain selittyy Englannin ja Ranskan kilpailujen lyhyellä aikavälillä. Myös loppukausi oli raskas ja voittomarginaalit kapeampia kuin oltiin totuttu näkemään.

Päivämäärä PaikkaKilpailuMatka 22. huhtikuuta 20px|border Wien Eröffnungs Rennen 1 600 m 25. huhtikuuta 20px|border Wien Prater Preis 2 000 m 5. toukokuuta 20px|border Pozsony Állami Díj 2 400 m 14. toukokuuta 20px|border Budapest Másodosztályú Állami Díj 3 200 m 16. toukokuuta 20px|border Budapest Kisberi Díj 2 000 m 19. toukokuuta 20px|border Budapest Első Osztályú Állami-Díj 2 400 m 26. toukokuuta 20px|border Wien Staatspreis Zweiter Classe 2 800 m 28. toukokuuta 20px|border Wien Trial Stakes 1 600 m 30. toukokuuta 20px|border Wien Staatspreis Erster Classe 3 200 m 1. elokuuta  Goodwood The Goodwood Cup 4 000 m 18. elokuuta  Deauville Grand Prix de Deauville 2 400 m 9. syyskuuta 20px|border Baden-Baden Grosser Preis von Baden 3 200 m 29. syyskuuta 20px|border Sopron Állami Díj 3 200 m 20. lokakuuta 20px|border Budapest Ritter Díj 2 800 m 22. lokakuuta 20px|border Budapest Kanca-díj 2 400 m

 Kausi 1879 
Aristeides Baltazzi yritti edelleen haastaa Kincsemin. Tällä kertaa haastajaksi asetettiin ori nimeltä Nil Desperandum, jonka nimi tarkoitti "ei syytä epätoivoon". Kincsem kuitenkin voitti kilpailun jälleen kerran keisariperheen silmien edessä.

Kauden edetessä Blaskovich ja Hesp tulivat siihen tulokseen, että hevonen on jo osoittanut voittamattomuutensa eikä sillä olisi enää mitään saavutettavaa. Osa yleisöstä otti päätöksen vastaan järkyttyneenä, osa helpottuneena. Aikansa nopein laukkahevonen juoksi jäähyväiskilpailunsa Budapestissä 21. lokakuuta 1879.

Päivämäärä PaikkaKilpailuMatka 28. huhtikuuta 20px|border Pozsony Állami Díj 2 400 m 4. toukokuuta 20px|border Budapest Gróf Károlyi Díj 3 600 m 6. toukokuuta 20px|border Budapest Osztályú Állami Díj 3 200 m 8. toukokuuta 20px|border Budapest Osztályú Állami Díj 2 400 m 18. toukokuuta 20px|border Wien Staatspreis Zweiter Classe 2 800 m 20. toukokuuta 20px|border Wien Staatspreis Erster Classe 3 200 m 17. kesäkuuta 20px|border Berliini Silberner Schild Ks. Wilhelm I 2 400 m 25. elokuuta 20px|border Frankfurt am Main Ehrenpreis Landgrafen von Hessen 2 800 m 2. syyskuuta 20px|border Baden-Baden Grosser Preis von Baden 3 200 m 29. syyskuuta 20px|border Sopron Állami Díj 3 200 m 19. lokakuuta 20px|border Budapest Ritter Díj 2 800 m 21. lokakuuta 20px|border Budapest Kanca Díj 2 400 m

 Jälkeläiset 

Kincsemin vietiin kilpauransa jälkeen siittolaan Tápioszentmártoniin, jossa sitä käytettiin jalostuksessa. Se sai kuitenkin vain viisi varsaa, joista kolmen isä oli Buccaneer ja kahden Doncaster.

 Budagyöngye, tamma, s. 1882, isä Buccaneer
 Ollyan Nincs, tamma, s. 1883, isä Buccaneer
 Talpra Magyar, ori, s. 1885, isä Buccaneer
 Kincs-or, ori, s. 1886, isä Doncaster
 Kincs, tamma, s. 1887, isä Doncaster

 Kuolema 

Kincsem kuoli ähkyyn 13-vuotissyntymäpäivänään 17. maaliskuuta 1887 pian viimeisen varsansa saatuaan. Suositun kilpahevosen poismeno johti maansuruun. Liput laskettiin puolitankoon, ja sanomalehtien sivuilla oli mustat surureunat.

Kincsemin luuranko on taltioituna Unkarin maatalousmuseossa Budapestissä.

 Huomionosoituksia 
240 px|thumb|right|Kincsemin patsas Budapestin Kincsem-laukkaradalla.
 Kincsem-ratsastuspuisto Tápiószentmártonissa
 Kincsem-museo Tápiószentmártonissa
 Kincsem-laukkarata Budapestissä
 Kincsem-hotelli Kisbérissä

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Laukkahevoset