Sergei Kovalik

Sergei Filippovitš Kovalik (; 25. lokakuuta (J: 13. lokakuuta) 1846 Poltavan läänin Zenkovin kihlakunta – 26. huhtikuuta 1926 Minsk) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.

Sergei Kovalik syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli sotakoulussa, Pietarin yliopistossa ja valmistui Kiovan yliopistosta matematiikan kandidaatiksi. Kovalik osallistui narodnikkikerhojen perustamiseen ja oli yksi talonpoikaiston keskuuteen tehdyn vallankumouksellisen propagandakampanjan (ns. ”Meno kansaan”) alullepanijoista. Vuonna 1873 hän matkusti ulkomaille, missä tutustui Mihail Bakuniniin, Pjotr Lavroviin ja Pjotr Tkatšoviin. Palattuaan hän teki propagandatyötä eri puolilla Venäjää.

Kovalik pidätettiin Samarassa heinäkuussa 1874. Hän oli vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa ja Špalernajan tutkintavankilassa, josta hän yritti paeta yhdessä Porfiri Voinaralskin kanssa. Tammikuussa 1878 ns. 193:n oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin kymmenen vuoden pakkotyörangaistukseen laittoman järjestön jäsenyydestä ja kapinan lietsonnasta. Rangaistuksensa Kovalik kärsi Borisoglebskin ja Karan pakkotyövankiloissa. Sen jälkeen hänet karkotettiin Verhojanskiin. Vuonna 1892 hän sai luvan siirtyä Balaganskiin ja sieltä Irkutskiin. 

Siperiassa Kovalik tutki jakuuttien kulttuuria ja kieltä sekä osallistui Venäjän maantieteellisen seuran tutkimusretkiin. Vuonna 1898 hänen sallittiin siirtyä Euroopan-puoleiselle Venäjälle, missä hän asettui Minskiin. Vallankumouksen jälkeen hän osallistui yhteiskunnalliseen toimintaan ja luennoi Minskin polyteknisessä instituutissa. Kovalik on kirjoittanut 1870-luvun vallankumousliikkeen historiaa käsittelevän teoksen Revoljutsionnoje dviženije semidesjatyh godov i protsess 193-h, joka ilmestyi Moskovassa vuonna 1928.

Lähteet

Luokka:Narodnikit
Luokka:Vuonna 1846 syntyneet
Luokka:Vuonna 1926 kuolleet