Katōmado

pienoiskuva|Katōmado, jonka sivut kaareutuvat.

Katōmado (, ”tulivaloikkuna”, myös 花頭窓 tai 華頭窓, ”kukkahuippuikkuna”) on japanilaisessa arkkitehtuurissa käytetty ylöspäin kapeneva tai kellon muotoinen ikkunatyyppi. Se omaksuttiin Japaniin alun perin Kiinasta yhdessä zenbuddhalaisuuden kanssa osana zen-tyylistä arkkitehtuuria, mutta 1500-luvun lopulta lähtien sitä alettiin käyttää myös muita buddhalaisia lahkoja edustavissa temppeleissä, šintolaisissa pyhäköissä, linnoissa ja samuraiden asuintaloissa. Ikkuna ei alun perin ollut sivuiltaan kaareutuva, mutta sen muoto muuttui ajan kuluessa: pystypuitteita levennettiin ja ne alkoivat kaareutua alaspäin. Myös sanan ”katōmado” kirjoittamiseen käytetyt kanji-merkit ovat muuttuneet vuosisatojen aikana alkuperäisestä ”tulivaloikkunasta” ”kukkahuippuikkunaan”, sillä puu- ja paperirakentein tehdyn ikkunan nimen kirjoittamista tulen merkillä pidettiin huonona enteenä.

Vanhin olemassa oleva katōmado-ikkuna on Engaku-jin temppelin shariden-pyhäinjäännöshallissa (1558–1570) Kamakurassa. Sen uskotaan noudattelevan alkuperäistä Japaniin saapunutta tyyliä, ja sen pystypuitteet ovat suorat. Toinen hyvin tunnettu esimerkki ovat Ishiyama-deran temppelin päähallin Genji-no-ma-huoneen () ikkunat Shigan prefektuurissa. Tästä syystä katōmadoa voidaan kutsua myös nimellä genjimado (, ”Genji-ikkuna”).

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Japanilainen arkkitehtuuri