Wivi Nordberg

Antoinetta Wivica (Wivi) Nordberg o.s. Engblom (20. elokuuta 1846 Turku − 3. joulukuuta 1916 Kööpenhamina, Tanska) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja raittiusaktivisti.

Hän liikkui laajalti Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa ja perusti vuonna 1901 Tanskan Faxe Ladepladsiin alkoholistiparantola Concordian. Kodinomainen hoitolaitos oli tarkoitettu vain naisille ja se oli ensimmäinen laatuaan Pohjoismaissa.

 Lapsuus 

Wivi Nordbergin vanhemmat olivat kauppalaivuri Wilhelm Engblom (1813 Bromarv – 1876 Säpin saari) ja Antoinette Wilhelmina von Konow (1821 Mäntsälä – 1884 Kuopio). Perheeseen syntyi kaksi tytärtä, joista esikoinen Agnes Wilhelmina Ulrika menehtyi 3-vuotiaana 1848. 

Vuonna 1855 perhe asettui Uuteenkaupunkiin Ylisenkadulle. Wivi oli toisinaan isänsä mukana pitkillä merimatkoilla ja joutui kokemaan myös haaksirikon Wustrowin edustalla. Myöhemmin hän kirjoitti isänsä elämäkerran En finsk sjömans historia.

 Avioliitto ja lapset 

Wivi avioitui vuonna 1869 Johan Edvard Westerlundin kanssa ja nuoripari muutti Helsingin Kaivopuistoon. Westerlund toimi tullihöyrylaiva Suomen ylipäällysmiehenä. Avioliitto päättyi eroon 1881. 

Wivi muutti kasvattityttärensä Ida Sofian ja äitinsä kanssa Kuopioon ja vaihtoi sukunimensä Nordbergiksi. Kuopiossa perheeseen liittyi myös kasvattipoika Emil Lyytikäinen.

 Kauppias ja kahvilanpitäjä 

Kuopiossa Wivi lyöttäytyi yhteen Olivia (Livi) Nordbergin kanssa. Naisilla oli yhteinen liiketila, jossa Livi hoiti sekatavarakauppaa ja Wivin vastuulla oli kirjakauppa. Vuonna 1882 Livi siirsi kaikki oikeudet, vastuut ja velat Wiville, joka alkoi saada kuuluisuutta ja laajensi valikoimaa mittavasti. Wivi perusti Kuopioon myös kaupungin ensimmäisen kahvilan nimeltään Virvotus. Hänen liiketoimensa ajautuivat kuitenkin konkurssiin vuonna 1885. Samana vuonna 12-vuotias kasvattitytär Ida Sofia menehtyi traagisessa hukkumisonnettomuudessa kesämatkalla Kemiönsaarella.

 Raittiusaktivisti 

 Porvoo 
Raittiusaatteeseen Wivi Nordberg tutustui Porvoon Raittiusseuran hallitukseen kuuluneen ystävättärensä Anni Törnroosin kautta. Porvoon Raittiusseura oli perustettu 1884 ja sen toimintaan Wivikin osallistui aktiivisesti muutettuaan pois Kuopiosta. 

Porvoossa Wivillä oli herkkukauppa, jossa oli myynnissä myös raittiuslehti Aamunairut sekä sen ruotsinkielinen vastine Nykterhetsvännen, jonka syntyyn hän keskeisesti myötävaikutti. Lisäksi hän ryhtyi pitämään valistavia kansantajuisia luentoja, joille oli luotu Suomessa maaperä jo 1840-luvulla samaan aikaan kansankirjastojen perustamisen kanssa. Näin hän löysi kutsumuksensa puhujana. 

Raittiusyhdistysten kattojärjestö Raittiuden Ystävät oli toimintansa alusta asti värvännyt esiintymistaitoisia miehiä luentomatkoille edistämään aatteen leviämistä. Wivi Nordbergista tuli ensimmäinen suomalaisnainen, joka lähti kiertueille esitelmöimään. Työsarka alkoi syksyllä 1890.

 Ruotsi 

Aate vei Wivi Nordbergin mukaan kansainväliseen toimintaan. Hän muutti Ruotsiin, jossa jatkoi kiertävänä raittiuspuhujana eri puolilla maata. Kotinsa yhteyteen Tukholmaan hän perusti majatalon pääasiassa Suomesta tuleville matkaajille ja järjesti siellä kultturelleja illanviettoja. Erään tällaisen illanvieton yhteydessä vuonna 1894 perustettiin Tukholman Suomalainen Seura, vanhin yhä toiminnassa oleva ulkosuomalainen yhdistys.

 Tanska 

Keväällä 1896 Wivi Nordbergin nimi ilmestyi tanskalaislehtien palstoille. Agitatorn-raittiuslehden perustaja Victor Figgé toimi välittäjänä, kun Wivi alkoi saada esiintymistilaisuuksia, joista yleisö sai tiedon lehti-ilmoituksista. Ilmoitusten perusteella Wivi Nordberg myös puhui tanskan kieltä. Luennoillaan hän edisti raittiusaatetta, mutta hän esitelmöi myös Suomesta vakioteemoinaan Runeberg, Topelius ja Lönnrot. Kuvamateriaali Suomen luonnonnähtävyyksistä kuului olennaisena osana luentoihin.

Hän kävi säännöllisesti katsomassa naispotilaita Kööpenhaminan kunnansairaalan osastolla 6, jossa hoidettiin alkoholisteja. Hän kävi myös Saksassa tutustumassa Bertha Lungstrasin parantolaan ja naisalkoholistien hoitoon Bonnissa. Matkan jälkeen Wivi Nordberg alkoi edistää parantolan aikaansaamista Tanskaan, jossa hän tukijoukkonsa kanssa perusti yhdistyksen Kvindesamfundet Concordia. Hoitokodille löytyi paikka maaseudun rauhasta meren ääreltä Faxe Ladepladsista, noin 60 kilometrin päässä Kööpenhaminasta. 

Concordia-kodin avajaisia vietettiin 8. syyskutta 1901. Potilaspaikkoja oli 10–12 naiselle. Kulut pyrittiin peittämään potilasmaksuilla ja lahjoituksilla. Tanskan valtio avusti hoitokotia vuosittain 1 000 kruunulla. Kannattavuus oli kuitenkin jatkuvasti uhattuna ja Wivi Nordberg luopui tehtävästään johtajana 1905, kun toiminnan otti vastuulleen tanskalainen raittiusyhdistys Redningsarbejde for Alkoholister.

 Paluu Suomeen 

Jatkuva koti-ikävä synnyinmaahan sai Wivi Nordbergin palaamaan Suomeen vuonna 1906. Hän hakeutui nuorsuomalaisiin piireihin ja julkaisi omaa Dagen/Päivä -aikakauslehteä, josta ilmestyi vuonna 1907 kolme numeroa ruotsin- ja suomenkielisenä. Ensimmäinen numero toimi nuorsuomalaisen puolueen puolestapuhujana juuri ennen Suomen ensimmäisiä eduskuntavaaleja. Wivi nosti erityisesti esiin Marttayhdistyksen perustajan ja Naisasialiitto Unionin puheenjohtajan, Lucina Hagmanin. 

Vuonna 1908 Wivi Nordberg julkaisi mietelmistä, tarinoista ja runoista koostuvan kirjasen Sparve-kvitter, joka on täynnä muistoja ja tietoisuutta oman ajan rajallisuudesta. Kirjan viimeisen runon Sommarfröjd on kirjoittanut Parus Ater eli Wivin nuoruudenystävä, kirjailija Adèle Weman Kemiönsaarelta.

Raittiusesitelmät pysyivät Wivi Nordbergin työlistalla. Hänellä oli tavoitteena perustaa myös Suomeen hoitokoti naisalkoholisteille, ja kiertueilla hän teki hanketta tunnetuksi ja keräsi varoja nimekkäiden taustavaikuttajien tuella. Parantolan kannatusyhdistyksessä vaikuttivat muun muassa Helsingin pitäjän kunnanlääkäri Väinö Dahlberg, lastentautien erikoislääkäri Viva Lagerborg, lääkärit Arel R. Limnell ja Albert Wilhelm Nordblad sekä Lapinlahden mielisairaalan ylilääkäri Christian Sibelius ja Helsingin kaupunginlääkäri Wilhelm Sucksdorff. Hanke jouduttiin keskeyttämään, kun tarvittavaa pääomaa ei saatu kerättyä. 

Wivi Nordberg yritti vielä elvyttää hanketta Uudessakaupungissa, josta kaupunki varasi paikan parantolalle vanhoista reservikomppanian rakennuksista. Tämäkin hanke kariutui 1911, kun Wivi Nordberg sairastui vakavasti.

 Viimeiset vuodet 

Wivi Nordberg vietti vanhuudenpäivänsä Tanskassa ystävättärensä Mathilda Bendzin hoidossa. Hän menehtyi joulukuussa 1916 St. Josefin sairaalassa Kööpenhaminassa 70-vuotiaana.

 Teoksia 
 Kokbok, nyttig i hvarje hem : praktiska råd samlade. Söderström, Borgå 1889, 2. painos Wilen, Åbo 1890, 3. painos 1893 (ilmestyi suomeksi nimellä Keittokirja kodin tarpeeksi: käytännöllisiä neuvoja, Grönlund, Turku 1890).
 Loukkauskivistä. Wilen ja kumpp. kirjapaino Turku 1890 (esitelmä, suomennos).
 En finsk sjömans historia. Stockholm 1891 (ilmestyi tanskaksi nimellä En finsk Sømands Levnetsløb. Aalborg 1899).
 Tankar samlade af Wivi Nordberg. Stockholm 1892.
 Tvende Hjem. København 1897.
 Sparve-kvitter. Forfattare, Helsingfors 1908.

 Lähteet
 Tuula Lukic: Selvyyden vuoksi. Porvoon Raittiusseura 2020.
 Tuula Lukic: Wivi. TT-Tuulet Kustannus Oy 2024.
 Uudenkaupungin museo, Facebook-julkaisu 8.3.2024: https://www.facebook.com/uudenkaupunginmuseo/photos/tiesitkö-että-pohjoismaiden-ensimmäisen-naisalkoholisteille-ja-morfinisteille-pe/877024220895254/?_rdr
 Maija Ala-Jääski: Unohtunutta Wiviä etsimässä. Uudenkaupungin Sanomat 3.5.2024. https://www.uudenkaupunginsanomat.fi/2024/05/unohtunutta-wivia-etsimassa/

 Kuvamateriaali 
Wivi Nordberg, henkilökuva: https://www.finna.fi/Record/tmk.160998547721800

Luokka:Keittokirjailijat
Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1846 syntyneet
Luokka:Vuonna 1916 kuolleet