Aleksandr Prokofjev

Aleksandr Andrejevitš Prokofjev (, 2. joulukuuta (J: 19. marraskuuta) 1900 Kobona – 18. syyskuuta 1971 Leningrad) oli venäläinen runoilija.

Aleksandr Prokofjev syntyi kalastajan perheeseen. Hän opiskeli Pietarin opettajaseminaarissa, mutta joutui taloudellisista syistä jättämään sen kesken. Hän osallistui Venäjän kansalaissotaan ja liittyi vuonna 1919 bolševikkipuolueeseen. Myöhemmin Prokofjev työskenteli puna-armeijassa, tšekassa ja OGPU:ssa. Talvisodan ja toisen maailmansodan aikana hän toimi sotakirjeenvaihtajana. Vuosina 1945–1948 ja 1955–1965 hän johti Neuvostoliiton kirjailijaliiton Leningradin osastoa.

Prokofjevin ensimmäiset runot ilmestyivät vuonna 1919 ja ensimmäiset runokokoelmat vuonna 1931. Runoelma Rossija (”Venäjä”, 1943–1944) palkittiin vuonna 1946 Stalin-palkinnolla. Kokoelma Priglašenije k putešestviju (”Kutsu matkalle”, 1960) sai Lenin-palkinnon.

Prokofjevin runous on etupäässä kansalaislyriikkaa ja kotiseudun kuvausta. Hän on kirjoittanut myös useita lastenkirjoja sekä toiminut ukrainalaisen ja valkovenäläisen kaunokirjallisuuden kääntäjänä. Vuonna 1970 Prokofjeville myönnettiin sosialistisen työn sankarin arvonimi. Hänet on palkittu neljällä Leninin kunniamerkillä.

 Suomennettuja runoja 
LähdeAleksandr Prokofjev,  Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 11.8.2021, viitattu 13.7.2021
Antologioissa
 20 Neuvostoliiton runoilijaa, suom. Armas Äikiä, Petroskoi: Valtion kustannusliike 1960
 Neuvostorunoutta: kokoelma, suom. Armas Äikiä, Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike 1947
 Purje: merirunoutta neljällä kielellä, Helsinki: Otava 1980 
 Uuden runon Venäjä, toim. Toivo Flink, Petrozavodsk 1989 Karjala 

Runot
 Italialaisesta vihkosta, suom. Armas Äikiä, teoksessa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa
 Kysymys, suom. Armas Äikiä, teoksessa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa
 Merellä, suom. Taisto Summanen, teoksessa: Uuden runon Venäjä
 Muistopatsas, suom. Taisto Summanen, teoksessa: Uuden runon Venäjä
 Sarastus leimahtaa ja lunta valkeammaksi se maalaa tuomien kukkaseinät valollaan, suom. Pentti Saaritsa, teoksessa: Purje: merirunoutta neljällä kielellä
 Synnyinmaa: katkelma, suom. Armas Äikiä, julkaisussa: Punalippu: Karjalan ASNT:n kirjailijaliiton kaunokirjallinen ja yhteiskunnallis-poliittinen aikakausjulkaisu 1982; nro 4
 Tunnustus, suom. Taisto Summanen, teoksessa: Uuden runon Venäjä
 Tuomi, suom. Taisto Summanen, teoksessa: Uuden runon Venäjä
 Venäjä: Emme, Synnyinmaa, me haluaisi muuta, suom. Armas Äikiä, teoksissa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa ja Neuvostorunoutta
 Venäjä: Ja jossain laulu jylisten, suom. Armas Äikiä, teoksissa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa ja Neuvostorunoutta
 Venäjä: Katkes hihna haitarin, suom. Armas Äikiä, teoksissa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa ja Neuvostorunoutta
 Venäjä: Me, Moskova, sua pyhän valtas näden, suom. Armas Äikiä, teoksissa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa ja Neuvostorunoutta
 Venäjä: Monet tähdet on taivaalla tällä, suom. Armas Äikiä, teoksissa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa ja Neuvostorunoutta
 Venäjä: Niin muohkeat on paikat maan, suom. Armas Äikiä, teoksissa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa ja Neuvostorunoutta
 Venäjä: Nyt aamunkoiton värikkään, suom. Armas Äikiä, teoksissa: 20 Neuvostoliiton runoilijaa ja Neuvostorunoutta
 Älä ratkaise mitään – ethän sinä voi ratkaista, suom. Taisto Summanen, teoksessa: Uuden runon Venäjä

 Lähteet 

Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Luokka:Venäläiset runoilijat
Luokka:Vuonna 1900 syntyneet
Luokka:Vuonna 1971 kuolleet