Šeremetevin palatsi

pienoiskuva|Stukkosalonki
pienoiskuva|Valkoinen sali

pienoiskuva|Palatsin portti ja aita, arkkitehti Geronimo Corsini 1838

 Historia 
Pietari I lahjoitti tontin vuonna 1712 sotamarsalkka Boris Šeremeteville. Nykyisin verrattain hyvin säilynyt palatsi rakennettiin uudelleen 1740–1750-luvuilla arkkitehti Savva Tševakinskin suunnitelmien mukaan, mahdollisesti Francesco Bartolomeo Rastrellin alkuperäissuunnitelmien pohjalta. Sisätilat suunnitteli Šeremetevien maaorja, arkkitehti Fjodor Argunov. Nykyinen palatsi on siis rakennettu siihen aikaan, kun tontin omisti Boris Šeremetevin poika Pjotr Šeremetev. Kun Pjotr Šeremetev meni vuonna 1743 naimisiin, hän sai myötäjäisten osana joitain mestariarkkitehtejä, -taiteilijoita, -kultaajia ja -jalopuuseppiä työskentelemään palatsin parissa. 

Kartanomaisesti etupihan perällä sijaitseva rakennus edustaa koristelultaan siirtymävaihetta varhaisen pietarilaisen barokin ja täysbarokin välillä. Moneen kertaan uudistettujen sisätilojen suunnitteluun ovat osallistuneet arkkitehti vuonna 1788 Ivan Starov, Giacomo Quarenghi, Andrei Voronihin sekä Geronimo Corsini, joka vuonna 1838 loi näyttävän takorauta-aidan. Vuonna 1867 rakennetun pohjoissiiven on suunnitellut arkkitehti Nicolas Benois.

 Palatsin kulttuurielämä 
1700-luvun loppupuolella Šeremetevin palatsista muodostui yksi Pietarin kulttuurielämän keskuksista. Pjotr Šeremetev ja Nikolai Petrovitš Šeremetev perustivat palatsiin teatterin, jossa esiintyi teatterikoulutuksen saaneita maaorjia. Šeremeteveillä oli omistuksessaan yli 200 000 maaorjaa. Teatterista tuli hyvin kuuluisa. Keisarinna Elisabetin hovissa oli sääntönä, että hoviväen oli osallistuttava kolmesti viikossa keisarillisen oopperatalon teatteriesityksiin. Siitä syystä aateliset alkoivat järjestää myös omia teatteriesityksiään, ja Šeremetevit olivat kyseisen muodin edelläkävijöitä. Sittemmin keisarinna Katariina Suuri vieraili Šeremetevin palatsissa teatteriesityksessä. Järjestelyt ja esitystä seurannut illallinen miellyttivät keisarinnaa, ja teatterista tulikin eräänlainen hovin sivuteatteri. 

Palatsin teatteriin liittyy myös eräs 1700–1800-luvun vaihteen kohuttu rakkaustarina, kun Nikolai Šeremetev meni salaa naimisiin teatterin maaorjanäyttelijän Praskovja Ivanovna Kovaljova-Žemtšugovan kanssa. Šeremetev toi tiedon avioliitosta julki vasta, kun pariskunnan yhteinen lapsi oli ehtinyt syntyä. Praskovja itse kuoli pian synnytyksen jälkeen. Vuonna 1801 heidät vihkittiin virallisesti aviopariksi.

Palatsissa järjestettiin myös kirjallisia tilaisuuksia, joihin osallistuivat muun muassa Vasili Žukovski ja Aleksandr Turgenev.
pienoiskuva|Eteläpaviljonki, arkkitehti D. I. Quadri 1821–1824
pienoiskuva|Keltainen salonki
pienoiskuva|Etruskisalonki

 Vallankumouksen jälkeen 
Palatsi oli Šeremetevien suvun omistuksessa aina vallankumoukseen asti. Vuonna 1918 viimeinen omistaja Sergei Dmitrijevitš Šeremetev luovutti palatsin taidekokoelmineen neuvostoviranomaisille. Palatsi julistettiin kansalliseksi aarteeksi, ja Sergei Šeremetevistä tehtiin sen intendentti. Šeremetev toimi virassa pari vuotta. 

Vuosina 1918–1931 palatsin tiloissa toimi Aateliskotimuseo, joka perustui Šeremetevien 200 vuoden aikana keräämiin yksityisiin taidekokoelmiin. 1940-luvulta lähtien tiloissa toimi Arktiksen ja Antarktiksen instituutti. Vuoteen 1984 mennessä palatsin historialliset sisätilat olivat tuhoutuneet ja kokoelmat siirretty muihin Pietarin ja Moskovan museoihin. Palatsia alettiin sen jälkeen restauroida. Vuonna 1990 palatsi annettiin Teatteri- ja musiikkitaiteen museon käyttöön.

Runoilija Anna Ahmatova asui 1920–1930-luvuilla ja Leningradin piirityksen jälkeen palatsin sisäpihan sivurakennuksessa. Vuonna 1989 tiloihin avattiin hänelle omistettu museo.

 Rakennus 
Šeremetevin palatsi edustaa barokkityyliä. Juhlasalin ikkunat avautuvat sisäpihalle Kesäpuiston puolelle. Puiston puoleiset ikkunat ovat peili-ikkunoita, eli ulkona ikkunoista näkyy puiston heijastus.

Fontankan puolella palatsia ympäröi takorauta-aita ja portti. Portin päällä on kaksi leijonaa, jotka pitelevät Šeremetevin suvun vaakunaa. Sisäpihalle johtaa sivuportti, jonka päällä lukee Šeremetevin suvun tunnuslause "Deus conservat omnia" ().

Aikoinaan palatsin sisäpihalle rakennettiin suuri puisto, jossa oli huvimajoja ja suihkulähteitä.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Šeremetevin palatsi Pietari-tietosanakirjassa 
 Teatteri- ja musiikkitaiteen museo 
 Ahmatova-museo 

Luokka:Pietarin palatsit
Luokka:Barokin arkkitehtuuri