Ville Ropponen

Ville Ropponen (s. 1977 Espoo) on suomalainen kirjailija, toimittaja, kriitikko ja kääntäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu esseeteoksia, tietokirjoja, artikkeleita, reportaaseja ja kirjallisuuskritiikkiä. Hän on julkaissut myös yhden runokokoelman sekä novelleja Parnassossa, Nuori Voima -lehdessä ja kirjallisuusantologioissa. 

Elämä ja ura
Ropponen on valmistunut filosofian maisteriksi ja opiskellut kirjoittamista Oriveden Opistossa ja Jyväskylän yliopistossa. Vapaana toimittajana Ropponen on avustanut noin 50 suomalaista lehteä (muun muassa Helsingin Sanomia, Kalevaa, Kansan Uutisia, Voimaa, Vihreää Lankaa ja Aamulehteä) sekä tehnyt journalistisia matkoja Venäjälle, Ukrainaan, Kazakstaniin, Baltian maihin, Georgiaan, Armeniaan, Azerbaidžaniin, Yhdysvaltoihin, Irakin Kurdistaniin ja Bangladeshiin. Artikkeleissaan Ropponen on keskittynyt erityisesti kulttuurisiin kysymyksiin, etnisiin vähemmistöihin, ekologiaan ja Euraasian kehitysnäkymiin.

Ropposen kaunokirjallinen esikoinen, esseeteos Uralilainen ikkuna, ilmestyi vuonna 2012. Teos oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas samana vuonna. Teos on käännetty tšekiksi. Ropposen ja  Ville-Juhani Sutisen kirjoittama tietokirja Luiden tie: Gulagin jäljillä oli Tieto-Finlandia-palkintoehdokas 2019. Teos sai kunniamaininnan matkalehti Mondon Vuoden matkakirja 2019 -kilpailussa. Teoksen julkaisi venäjäksi Venäjän suurin kustantamo Eksmo nimellä Doroga na kostjah (2021). Kirja on käännetty myös unkariksi. Ropposen ja Mikko Palonkorven tekemä tietokirja Vuoristolaiset - Kaukasian salaisuuksien jäljillä sai Mondon Vuoden matkakirja 2025 -kilpailussa kunniamaininnan.  

Ropponen on kirjoittanut kirjallisuuskritiikkiä ja esseitä Parnassoon, Nuoreen Voimaan ja Kiiltomato.net-verkkolehteen sekä useisiin sanomalehtiin. Hän on kääntänyt runoja ja proosaa kulttuurilehtiin. Ropponen oli runousjärjestö Nihil Interitin sihteerinä vuosina 2002–2003. Kirjailija- ja taiteilijayhdistys Kiila ry:n puheenjohtajana hän toimi vuosina 2007–2010. Hän oli tuottamassa poikkitaiteellista Kiila-klubia vuosina 2007–2016. Kansainvälistä runokiertue ja -antologiahanketta Bjarmia & Beowulf hän oli tuottamassa 2013–2014. Runokiertue oli mainittuina vuosina osa Turun runoviikkoja. Ropponen kirjoittaa entisen Neuvostoliiton maihin sekä kirjallisuuteen keskittynyttä nettiblogia Kabaree Kulkukoira.

 Teokset 
 Esseeteokset

 Runokokoelmat 

 Tietokirjat



 Toimitetut teokset 

 Tekstejä teoksissa 
Motmot: Elävien runoilijoiden klubin vuosikirja 2003, WSOY 2004, .
Uhmaa ja unelmia. Kiilan albumi 2005, Like 2005. .
Uusi Atlantis. Puheenvuoroja Euroopan utopioista ja dystopioista, Savukeidas 2009, .
Raivoa ja lamaannusta. Kiilan albumi 2010, Teos 2010, .
Volgan mutkasta Siperiaan/From the Volga to Siberia, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2012, .
Kenen aika? – esseitä venäläisestä nykykirjallisuudesta, Avain 2012, .
Granta 5: Venäjä. Otava 2015. .
Katseita maailmaan. Esseeantologia (toimittaneet Hilkka Lamberg, Satu Grünthal). Laatusana Oy 2015, .
Parasta katseluaikaa, WSOY 2020, .

Muita
 Ropponen, Ville (toim.): Kirjallisuus teroittajan työpöydällä, Kiila ry:n verkkosivuilla vuonna 2007 ilmestynyt nuorten kirjailijoiden yhteiskunnallinen kirjoitussarja.
 Ropponen, Ville (toim.): Hyöky ( 2017) ja Verso (2018), Voima-lehden välissä ilmestyneet, yhdessä Kalle Niinikankaan kanssa toimitetut Kiilan lehtiset jatkoivat vuonna 1937 alkanutta Kiilan albumien perinnettä.

 Suomennoksia 


 Lähteet 

 Aiheesta muualla  
 Ville Ropponen Kirjasampo.fi-sivustolla
 Ropposen Kabaree Kulkukoira -blogi

Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot
Luokka:Suomalaiset toimittajat
Luokka:Vuonna 1977 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt