Lumikorento

Lumikorento (Boreus westwoodi) on pienikokoinen, kärsäkorentojen (Mecoptera) lahkoon kuuluva lentokyvytön ja psykrofiilinen (kylmää sietävä) hyönteislaji. Se on vähälajisen lumikorentojen heimon ainoa edustaja Suomessa. Nimensä mukaisesti sen voi tavata esimerkiksi keväthangilta.

 Anatomia 
Lumikorento on 3–4 mm:n pituinen, hoikkaruumiinen ja kiiltäväpintainen, väritykseltään enimmäkseen musta hyönteinen. Lentämiseen sopivia siipiä ei ole, mutta koirasyksilöillä on kaarevat siiventyngät, jotka ilmeisesti toimivat apuna parittelussa. Tuntosarvet ovat pitkät ja pään etuosa on kärsäkorennoille tyypilliseen tapaan venynyt pitkäksi, alaspäin osoittavaksi ”kärsäksi”. Naaraalla on takaruumiin kärjessä sirppimäinen munanasetin.

 Elinkaari 
Lumikorento viettää suurimman osan aikuiselämästään lumikerroksen alla, mutta ajoittain, lauhoina talvipäivinä, niitä voi löytää liikkumasta lumella. Koska eläimellä ei ole siipiä, se liikkuu kävelemällä tai hyppimällä. Suomessa lajia tavataan koko maassa.http://users.utu.fi/veirinne/verk/Borewest.pdf Naaraat tuottavat munia koko talven ajan. Lumikorennon toukat käyttävät ravinnokseen sammalia ja koteloituvat maahan.

Täysikasvuiset korennot kuoriutuvat syksyllä ja niitä voi tavata koko talven ajan, lokakuusta huhtikuuhun, joskin kovilla pakkasjaksoilla hyönteiset pysyvät lumen alla näkymättömissä. Korennolla on useita sopeutumia talviolosuhteissa elämiseen. Siivet ovat surkastuneet ja siipilihasten puuttuminen auttaa säästämään eläimen energiavaroja.http://dx.doi.org/10.1002/jmor.1051260204

 Poikkeuksellinen kylmänsieto 
Lumikorennot voivat liikkua alimmillaan −2 °C:n lämpötilassa.

Lumikorennon kylmänsieto-ominaisuudet selittyvät sillä, että korennon elimistö tuottaa jäätymistä estäviä aineita. Jäätymisenestoaineiden avulla hyönteisen kehon nesteiden jäätymispiste on –6,4 °C.

 Lähteet 

Luokka:Kärsäkorennot