Tummajunkko

Tummajunkko (Junco hyemalis) on laajalla alueella Pohjois-Amerikassa esiintyvä sirkkuleihin kuuluva varpuslintu.

 Koko ja ulkonäkö 
Kooltaan tummajunkko on noin 13–16 cm. Koiras on yleensä naarasta kookkaampi. Lajin höyhenpuvun väritykset vaihtelevat alalajeittain ja alalajeja voidaan jakaa ryhmiin höyhenpuvun yksityiskohtien perusteella. Osaa alalajeista on aikaisemmin pidetty omina lajeinaan. Kaikki alalajit ovat kuitenkin yleisväritykseltään päästään ja suurimmaksi osaksi selästään harmaita. Vatsa on valkoinen. Nokka on väriltään vaaleanpunainen ja silmät tummat. Nuoret linnut eroavat aikuisista raidallisen rinnan perusteella.

Selän väri vaihtelee alalajeilla, joillakin se on tummanharmaa ja toisilla vaaleampi. Selässä voi olla myös ruskeaa. Päälaki on harmaa tai musta ja kyljissä voi olla punertavia höyheniä. Siivet ovat harmaat tai ruskeat ja siivissä voi olla myös valkoinen siipijuova.

 Levinneisyys ja elinympäristö 
pienoiskuva|left|Tummajunkon levinneisyysalue. Keltaisella merkityllä alueella lajia tavataan vain pesimäaikoina ja sinisellä alueella laji ainoastaan talvehtii. Vihreällä alueella tummajunkkoa tavataan vuoden ympäri.
Tummajunkko pesii Kanadan pohjoisosissa ja sieltä etelään aina Kaliforniaan, Arizonaan ja Texasiin asti sekä Appalakkien vuoristossa. Laji talvehtii Meksikossa, Floridassa ja Etelä-Kanadan rannikolla. Tummajunkon elinympäristöä ovat havu- ja lehtimetsät, metsien reunat, pensaikot ja purojen ja virtojen reunustojen metsiköt. Laji elää mieluiten avoimessa metsäympäristössä eikä sitä yleensä tavata syvältä metsän siimeksestä. Talvehtimisalueilla lajia tavataan pelloilta ja niityiltä sekä avoimista metsistä ja kaupungeista. Tummajunkosta on tehty havainto myös Suomessa, kun se havaittiin ensimmäistä kertaa Luodon Bosundissa 19.–20.5.2024.

 Ravinto 
Tummajunkot käyttävät ravintonaan pääasiassa siemeniä, jotka muodostavat noin kolme neljäsosaa lajin ravinnosta. Lisäksi lintu syö erityisesti pesimäaikana hyönteisiä kuten kovakuoriaisia, muurahaisia, perhosia ja heinäsirkkoja. Ravintonsa laji etsii yleensä maasta. 

 Elintavat 
Tummajunkot kerääntyvät syksyisin parviksi ja viettävät talvet 15–25 yksilön parviksi. Linnuilla on tapana palata joka vuosi täsmälleen samalle talvehtimisalueelle. Osa koiraista saattaa jäädä talveksikin pohjoisemmaksi, jotta olisivat lähempänä pesimisalueistaan. Naaraat talvehtivat yleensä koiraita etelämpänä. Parvissa on melko tarkka nokkimisjärjestys. 
pienoiskuva|left|Tummajunkon pesä ja munia
Tummajunkon pesimäkausi alkaa huhtikuussa ja pesimäkaudessa linnuilla voi olla kahdesta kolmeen pesintää. Koiraat saapuvat naaraita aikaisemmin pesimäalueille valtaamaan pesimäreviiriä. Nuoremmat koiraat joutuvat taistelemaan alueista kiivaammin kuin vanhemmat koiraat, jotka yleensä säilyttävät aikaisemmat pesimäreviirinsä. Naaras rakentaa maahan kuppimaisen pesän ruohoista, sammalista ja nisäkkäiden karvoista. Koiras auttaa usein pesäainesten kokoamisessa. Naaras munii kolmesta kuuteen hieman kiiltävää, vihreää ja ruskeapilkullista munaa. Naaras hautoo munia noin kahden viikon ajan. Tummajunkko tulee sukukypsäksi vuoden ikäisenä.

 Lähteet 

Luokka:Sirkkulit