Marcus Nikkanen

Marcus (tai Markus) Rafael Nikkanen (26. tammikuuta 1904 Helsinki – 28. maaliskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen taitoluistelija. Nikkanen saavutti pronssia vuoden 1930 EM-kilpailuissa. Hän ylsi pronssille myös vuoden 1933 maailmanmestaruuskisoissa. Kyseessä oli ensimmäinen suomalaisen taitoluistelijan saavuttama henkilökohtainen MM-mitali.

Talviolympialaisissa Nikkanen sijoittui Sankt Moritzissa 1928 kuudenneksi, Lake Placidissa 1932 neljänneksi ja Garmisch-Partenkirchenissä 1936 seitsemänneksi. Sankt Moritzissa 1928 hän sairastui kovaan kuumeeseen ennen vapaaluisteluosuutta. Lake Placidin neljäs sija vuonna 1932 on historian paras suomalaisen taitoluistelijan sijoitus olympialaisten yksinluistelussa. Lake Placidin olympiajoukkueeseen Nikkanen valittiin sillä ehdolla, että hän maksaisi itse omat matkakulunsa. Olympialaisten jälkeen hän esiintyi Helsingissä yhdessä Sonja Henien kanssa.

Nikkanen edusti Helsingfors Skridskoklubbia. Hän voitti urallaan yhteensä kymmenen Suomen-mestaruutta vuosina 1927–1930, 1934, 1935, 1938, 1939, 1945 ja 1946. Toisen maailmansodan jälkeen Nikkanen valmensi New York Skating Clubissa Yhdysvalloissa 1945–1951. Myöhemmin hän perusti Torontoon valmentajille tarkoitetun taitoluistelukoulun. Nikkanen muutti takaisin Helsinkiin 1970-luvun lopussa. Saman vuosikymmenen alkupuolella vuoden 1976 olympialaisten taitoluistelussa kultaa voittanut Dorothy Hamill oli hänen valmennuksessaan. Nikkasen ohjauksessa harjoitelleisiin luistelijoihin kuului myös kanadalainen Charles Snelling, joka voitti maansa mestaruuden kuudesti ja saavutti pronssia vuoden 1957 MM-kilpailuissa Colorado Springsissä. Nikkasta itseään valmensivat muun muassa Walter Jakobsson ja Sakari Ilmanen.

Myös Marcus Nikkasen veli Bertel oli taitoluistelija, joka voitti yksinluistelun Suomen-mestaruuden kolme kertaa.

 Lähteet 

Luokka:Suomalaiset taitoluistelijat
Luokka:Suomalaiset taitoluisteluvalmentajat
Luokka:Vuonna 1904 syntyneet
Luokka:Vuonna 1985 kuolleet