Kulta-aratti

Kulta-aratti (Guarouba guarouba) on keltavihreä papukaijalaji. Se on aiemmin kuulunut Aratinga-arattien sukuun.

Kulta-aratti on Brasilian kotoperäinen papukaija. Se elää maan pohjoisosassa Maranhãossa ja Parássa. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Koillis-Brasiliasta 1788.IBC 

 Koko ja ulkonäkö 
Pituudeltaan kulta-aratti on nokasta pitkän pyrstön kärkeen noin 34 senttimetriä ja se painaa noin 270 grammaa. 

Ulkomuodoltaan kulta-arattia on vaikea sekoittaa moneen muuhun lajiin. Sen nokka on suuri verrattuna linnun päähän, ja väriltään vaalea. Höyhenys on suurimmaksi osaksi kirkkaan keltainen, lukuun ottamatta vihreitä siipisulkia. Linnun koivet ovat vaaleanpunertavat, mutta kynnet mustat.

 Elintavat ja uhanalaisuus 

Kulta-aratti liikkuu alankoalueiden kosteissa metsissä ja siirtyy alueelta toiselle vuodenaikojen mukaan. Kuivana kautena se viihtyy tiheämmissä metsissä, mutta lisääntymisaikana se siirtyy harvemman metsän alueelle. Se käyttää puiden koloja pesimiseen ja yöpymiseen. Se syö hedelmiä, marjoja, siemeniä ja pähkinöitä sekä ajoittain viljelykasveja (erityisesti maissia, joka kypsyy juuri ennen sulkasatoa). Pesiminen tapahtuu yleensä joulukuun ja huhtikuun välisenä aikana, mutta sitä on havaittu myös lokakuussa. Pesiminen on ilmeisesti yhteisöllistä, ja useat naaraat munivat kaksi tai kolme munaa samaan pesään ja useat aikuiset hoitavat poikasia. Luonnossa pesässä on havaittu jopa yhdeksän poikasta ja vankeudessa jopa 14.

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on arvioinut kulta-aratin vaarantuneeksi lajiksi. Elinympäristön tuhoutuminen ja pirstoutuminen teiden rakentamisen, sitä seuraavan kehityksen ja asutuksen seurauksena sekä niihin liittyvä laiton metsähakkuu ovat uhkia sen levinneisyysalueen itäosissa. Vanhojen lehtipuiden valikoiva hakkuu poistaa sopivia yöpymis- ja pesäkoloja. Laji ei kuitenkaan ole yhtä metsäriippuvainen kuin useat muut alueen uhanalaiset papukaijalajit, ja se pystyy liikkumaan useiden metsälaikkujen välillä ja metsättömillä alueilla. Sitä on aikoinaan pyydystetty laajasti häkkilinnuksi, mutta vaikka laitonta kauppaa esiintyykin jonkin verran, tämä ei ole enää suuri huolenaihe, koska kauppaa käydään nykyään yleensä vankeudessa kasvatetuilla linnuilla.

 Lemmikkinä 
Kulta-aratti on Suomessa harvinainen lemmikki.

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.

Laji kuuluu CITES I/A-liitteeseen, jonka vuoksi kaikessa siihen liittyvässä kaupankäynnissä myös Suomen sisällä linnulle vaaditaan alkuperätodistus, tunnistemerkintä (siru tai umpirengas) sekä Suomen ympäristökeskuksen myöntämä EU-lupanumero. Ilman näitä myös lajin yksilöiden pesittäminen eli poikasten tuottaminen tai kaupallinen esilläpito esimerkiksi kotieläinpihalla on kiellettyä.

 Lähteet 

Luokka:Papukaijat
Luokka:Uhanalaiset linnut