Siniritariyökkönen

Siniritariyökkönen (Catocala fraxini) on ritariyökkösiin kuuluva, kookas perhoslaji. Se on Suomen kookkain yökköslaji ja muutenkin yksi suurikokoisimmista perhoslajeista.

 Koko ja ulkonäkö 
Siniritariyökkönen on huomattavan kookas laji, ja sen siipienkärkiväli vaihtelee 86–96 mm. Siipien vaalean alapinnan ansiosta lennossa laji näyttää helposti tätäkin suuremmalta. Etusiipien harmaankirjava kuviointi naamioi kuitenkin lepäävän perhosen erinomaisesti ympäristöönsä. Etusiivet ovat kauttaaltaan harmaan eri sävyjen kuvioimat ja niissä on selvästi erottuva vaalea täplä sekä jyrkästi mutkitteleva ulompi poikkiviiru. Etusiiven keskiosa on siiven etureunan puolelta selvästi tummentunut ja siinä erottuu harmaankirjava munuaistäplä. Takasiivet, jotka jäävät perhosen levätessä etusiipien alle piiloon, ovat tummat ja niiden poikki kulkee leveä, vaaleansininen poikkiraita. Erityisesti takasiipien värityksen vuoksi siniritariyökköstä ei ole mahdollista sekoittaa muihin perhoslajeihin.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/catocala_fraxini.htmlhttp://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2451Mikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1979.  s. 119–120.

Lajista tunnetaan etusiiviltään vihertävän harmaa värimuoto f. moerens.

 Levinneisyys ja lentoaika 
Laji esiintyy Euroopassa ja Aasian pohjoisosissa. Harhailijoita on tavattu Islannissa saakka. Suomessa se on sukunsa yleisin laji ja yleinen lähes koko maassa ja havaintoja on pohjoisinta Lappia myöten. Aikuiset perhoset lentävät yhtenä sukupolvena alkusyksyllä elokuun puolivälistä lokakuun alkuun, huipun ollessa elo-syyskuun vaihteessa.http://wibe.ath.cx/Lepidoptera/Noctuidae/Catocala/fraxini/Catocala%20fraxini.htm

 Elinympäristö ja elintavat 
Siniritariyökkönen viihtyy lehdoissa sekä lehti- ja sekametsissä, mutta myös kulttuuriympäristöissä kuten puistossa ja puutarhoissa. Laji lentää öisin ja hakeutuu usein valolle. Ehkä helpoimmin siniritariyökkösen tapaakin ulkovalojen läheisyydestä. Aikuisia perhosia houkuttelee valoakin tehokkaammin ateriointi perhosbaareissahttp://www.ess.fi/?article=205417. Hyvinä vuosina laji voi olla erittäin runsaslukuinen, kun huonompina havaintoja tehdään vain harvakseltaan. Kookas ritariyökkönen on lepakoille mieluinen saalis.

Munat talvehtivat.

 Ravintokasvi 
Toukka elää pääasiassa metsähaavalla (Populus tremula), mutta myös monilla muilla lehtipuilla kuten koivuilla (Betula) ja lehtosaarnella (Fraxinus excelsior).

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Suomen Perhoset: Siniritariyökkönen
 Suomen perhostutkijain seura 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 
 Moths and Butterflies of Europe and North Africa 

Luokka:Ritariyökköset