Keltaniska-amatsoni

Keltaniska-amatsoni (Amazona auropalliata) on keskiamerikkalainen papukaijalaji, jonka elinympäristö käsittää alueen Meksikosta Costa Ricaan. Sen holotyypin kuvaili René-Primevère Lesson 1842.IBC  Siltä tunnetaan kolme alalajia: nimilaji A. a. auropalliata, A.a. parvipes ja A.a. caribaea

 Taksonomia 
Joidenkin lähteiden mukaan keltaniska-amatsoni ei ole oma lajinsa, vaan keltaniska-amatsoni alalajeineen ovat amazonianamatsonin alalajeja tai alalajiryhmä. Amazonianamatsonin, keltapääamatsonin sekä keltaniska-amatsonin lajirajat on vedetty monesti uusiksi ja epävarmuus oikeista lajirajoista on jatkuvaa. 

 Ulkonäkö 
Keltaniska-amatsoni on amatsoniksi hyvin tyypillinen: sillä on suurimmaksi osaksi vihreä höyhenpuku, sillä on lyhyt pyrstö ja keskikokoinen nokka. Sen pituus on noin 35 cm nokasta pyrstön kärkeen ja paino noin 480–550 g. Sillä on nimensä mukaan keltainen niska. Alalajista ja iästä vaihdellen otsalla saattaa olla keltaista. Nokka on hennosti kaksivärinen, koivet harmaat, aikuisella on oranssit tai oranssihtavat silmät. Poikasella keltaista on vähemmän (tai ei ollenkaan) ja silmät ovat tummat.

 Alalajit 
A. a. auropalliata: Keltainen niskalaikku matalalla niskassa, laikun koko ja paikka hieman vaihtelee. Otsalla ei keltaista. Ei punaista ranteessa. Nokka musta tai tummanharmaa, jossa on harmaat kyljet. 

A.a. parvipes: Keltainen niskalaikku isompi. Keltaista voi olla otsallakin. Punaista ranteessa. Nokka vaaleampi kuin auropalliatalla.

A.a. carbaea: Keltainen niskalaikku isompi, yltää jopa kaulalle. Keltaista voi olla otsallakin ja keltaista laikkua muuallakin kasvoissa. Punaista ranteessa. Vaalea alanokka. Yleisväri hailakampi ja oliiviin taittavampi kuin muilla alalajeilla.

Lemmikkinä/vankeudessa eri alalajit ovat voineet sekoittua, eivätkä vankeudessa elävät yksilöt välttämättä täten yksioikoisesti edusta selkeästi mitään kuvailluista alalajeista.

 Käyttäytyminen 
Luonnossa keltaniska-amatsonilla on havaittu erilaisia aksentteja.

 Lemmikkinä 
Keltaniska-amatsonia tavataan Suomessakin lemmikkinä, ja se on yksi yleisimpiä amatsonilajeja lemmikkiharrastuksessa. Alalajit ovat voineet sekoittua.  

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa eli suuren häkin, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa.  

Laji kuuluu CITES I/A-liitteeseen, joten sillä on oltava EU-todistus ja pysyvä tunnistemerkintä (umpirengas tai siru). Ilman näitä linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä. 

 Lähteet 

 Lemmikilinnut Kaijuli ry
 World Parrot Trust: Yellow-naped amazon

Luokka:Amatsonit
Luokka:Uhanalaiset linnut