Paperitoukka

{{Taksonomia/eläimet
| nimi = Ctenolepisma longicaudata
| status = 
| iucn = 
| kuva =Ctenolepisma longicaudata 63.jpg| kuvateksti = 
| domeeni = Aitotumalliset Eucarya
| kunta = Eläinkunta Animalia
| pääjakso = Niveljalkaiset Arthropoda
| alajakso = Kuusijalkaiset Hexapoda
| luokka = Hyönteiset Insecta
| lahko = Toukkasukahäntäiset Thysanura
| heimo = Lepismatidae
| suku = Ctenolepisma
| laji = longicaudata
| kaksiosainen = Ctenolepisma longicaudata
| kaksiosainen_auktori = Escherich, 1905
| synonyymit =
Ctenolepisma urbana (Slabaugh, 1940)
Ctenolepisma coreana (Uchida, 1943
Ctenolepisma dives (Silvestri, 1908)
Ctenolepisma pinicola (Uchida, 1964)
Lepisma corticola (Ridley, 1890)
| wikispecies = Ctenolepisma longicaudata
| commons = 
| commonscat = Ctenolepisma longicaudata
}}Paperitoukka''' (Ctenolepisma longicaudata'') on pohjoisamerikkalainen toukkasukahäntäisiin kuuluva hyönteislaji.

Tuntomerkit
Laji on sokeritoukkaa hieman suurempi, täysikasvuisen hyönteisen ruumiin pituus on 15–19 millimetriä. Ruumis vaihtelee väriltään vaaleanharmaasta tummanharmaaseen. Sen vatsapuolen alaosassa ei ole sokeritoukalle tyypillisiä karvatupsuja, mutta ne sijaitsevat yläosassa. Vatsapuolen takaosassa on kaksi sormentyylistä osoitinparia.

Levinneisyys
Yhdysvalloissa laji on levinnyt Keskilännestä Yhdysvaltojen eteläosaan, ja sitä voi esiintyä haittaeläimenä myös Etelä-Kaliforniassa. Sitä esiintyy myös Australiassa, Euroopassa. Laji tavattiin ensimmäisen kerran Norjassa vuonna 2013, jonka jälkeen se on levittäytynyt lähes koko maahan. Laji on levittäytynyt myös Ruotsiin ja Suomeen, mistä ensimmäiset on havaittu jo 1990-luvulla. Lajia tavattiin 1995 ensimmäistä kertaa myös Japanissa, Ogasawarasaarilla.

Paperitoukat leviävät erittäin tehokkaasti etenkin pahvilaatikoiden eri onkaloissa postin, verkkokauppatilausten ja muuttolaatikoiden mukana. 

Elinympäristö ja ravinto
Lajia tavataan ihmisasumusten sisätilojen halkeamissa kellareista ullakoille, komeroissa, varastoissa, keittiöissä ja autotalleissa. Eläin piileskelee päiväsaikaan ja välttelee valoa. Eläintä ei ole tavattu ulkosalta.

Laji käyttää ravinnokseen kemikaalipitoisia selluloosatuotteita kuten ohutta konekirjoituspaperia, talouspaperia, sellofaania, vehnäjauhoja, lihaliemikuutioita, tärkkelyspitoisia materiaaleja ja kuivamuonia.

pienoiskuva|vasen|Nymfivaiheessa oleva nuori yksilö.

Elinkierto
Naaras munii yleensä 2–20 munaa kerrallaan asuntojen halkeamiin. Juuri kuoriutuneella nymfillä ei vielä ole karvatupsuja eikä suomuja. Suomut tulevat neljännellä kuorenvaihdolla ja sukuelimet 14. kuorenvaihtokerralla. Hyönteinen saavuttaa sukukypsyyden 2–3-vuotiaana. Täysikasvuinen eläin voi vaihtaa kuorta vielä 3–5 kertaa viiden vuoden aikana.

Lähteet

Luokka:Toukkasukahäntäiset