Xi Jinping

Xi Jinping (; , ; s. 15. kesäkuuta 1953 Peking) on Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteeri vuodesta 2012 alkaen ja Kiinan presidentti vuodesta 2013 alkaen.

Xi on pyrkinyt hallituskaudellaan keskittämään valtaa itselleen ja taistelemaan korruptiota vastaan. Xin tavoitteena on Kiina-keskeinen maailmanjärjestys ja puolueen tiukka ote arjesta ja taloudesta: vapaa markkinatalous, kansalaisvapaudet ja ihmisoikeudet nujerretaan. Xin aloittama pitkäjänteinen Vyö ja tie -investointiohjelma kattaa yli 150 valtiota. Xin on lakimuutoksen myötä mahdollista jatkaa Kiinan johtajana kuolemaansa saakka.

Nuoruus
Xi Jinping syntyi Pekingissä vuonna 1953. Hänen isänsä Xi Zhongxun oli taistellut sissijohtajana puhemies Maon rinnalla pitkällä marssilla. Kun Maon johtamat kommunistit olivat ottaneet Kiinassa vallan, Xi Zhongxunista oli tullut Kiinan varapääministeri. Hänen vaimonsa, Xi Jinpingin äiti Qi Xin, sai opettajan paikan Kiinan kommunistisen puolueen puoluekoulusta. Xi Jinping sai näin elää etuoikeutetun lapsuuden ja käydä eliittikoulua keisarillisen Zhongnanhain palatsin lähellä.Aust & Geiges 2022, s. 38–39.

Xi Zhongxun joutui epäsuosioon, kun Xi Jinping oli yhdeksänvuotias. Hän oli kirjoittanut romaanin vallankumouksellisesta Liu Zhidanista, ja Maolle kerrottiin, että kirja esitti Liun liian ylistävään sävyyn. Xi julistettiin salaliiton johtajaksi, ja hän joutui kotiarestiin. Myöhemmin hänet karkotettiin vangiksi Pekingin ulkopuolelle ja pahoinpideltiin. Xin vanha ystävä, pääministeri Zhou Enlai, haetutti kuolemanvaarassa olleen Xin takaisin Pekingiin ja vangitutti hänet kahdeksaksi vuodeksi. Kulttuurivallankumouksen alussa vuonna 1966 myös 13-vuotias Xi Jinping pidätettiin syytettynä pahoista puheista punakaartilaisia ja sitä kautta myös Maoa vastaan. Pidätysaikana Xitä pidettiin nälässä, ja hän joutui toistelemaan sitaatteja Maon puheista.Aust & Geiges 2022, s. 40–45.

Xi Jinping kävi koulunsa loppuun tavallisessa pekingiläisessä koulussa. Hän joutui keskeyttämään koulunkäyntinsä muiden kiinalaisten tavoin, kun Mao sulki kaikki koulut ja yliopistot ja karkotti nuorison maaseudulle uudelleenkoulutukseen. Xi vietti seuraavat vuotensa maatalousprikaatissa Liangjiahen kylässä Shaanxin maakunnan pohjoisosissa. Siellä hän asui paikalliseen tapaan luola-asunnossa sekä teki töitä pelloilla, raahasi kivihiiltä ja rakensi pengerryksiä. Kerran hän pakeni takaisin Pekingiin, mutta hänet otettiin kiinni ja vangittiin puoleksi vuodeksi, minkä jälkeen hän palasi takaisin kylään.Aust & Geiges 2022, s. 45–47.

Opinnot ja poliittinen ura
Xi ei katkeroitunut kohtelustaan. Hän anoi kommunistisen puolueen jäsenyyttä kymmenen kertaa, kunnes vihdoin vuonna 1973 hänet hyväksyttiin puolueen jäseneksi. Xistä tuli 21-vuotiaana maatalousprikaatinsa puoluesolun sihteeri, mikä teki hänestä käytännössä kylänsä johtajan. Xi palasi 22-vuotiaana takaisin Pekingiin. Hän on myöhemmin viitannut niukkuuden vuosiinsa Liangjiahessa ja kertonut oppineensa tuolloin sen, mitä Kiinan kansa tarvitsee. Hän ottikin tehtäväkseen erityisesti köyhyyden poistamisen maaseudulta etenkin koulutuksen avulla.Aust & Geiges 2022, s. 47–52.

Xi opiskeli maineikkaassa Tsinghua-yliopistossa aluksi kemiaa ja marxismia ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi. Hänen isänsäkin vapautettiin vuonna 1978 ja nostettiin suuren Guangdongin maakunnan johtajaksi.Aust & Geiges 2022, s. 56–58.

Yliopiston jälkeen Xi aloitti vuonna 1979 työt Pekingissä keskussotilaskomission johtavan jäsenen Geng Biaon henkilökohtaisena sihteerinä. Hän erosi työstään vuonna 1982 ja siirtyi Zhengdingin piirikuntaan Hebein maakuntaan paikallisen puoluekomitean varajohtajaksi. Vuonna 1985 Xistä tuli Xiamenin kaupungin varapormestari, ja vuoden 1987 jälkeen hän siirtyi syrjäiseen Ningdeen puoluejohtajaksi. Ningdessä hänellä oli tapana ottaa itse vastaan asukkaiden valituksia ja ratkaista ne nopeasti. Hän sai kansallista tunnettuutta paljastettuaan paikallisten virkamiesten korruption.Aust & Geiges 2022, s. 62–73.

Xi nousi vuonna 2002 Zhejiangin maakunnan puoluejohtoon ja muutti Hangzhoun kaupunkiin. Myös Zhejiangissa Xi keskittyi korruption kitkemiseen. Xi nimitettiin 2007 Shanghain puoluejohtajaksi, kun hänen edeltäjänsä Chen Liangyu oli erotettu korruptiosyytteiden takia. Pian sen jälkeen hänet nimitettiin Kiinan politbyroon pysyvään komiteaan ja vuonna 2008 maan varapresidentiksi. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Xi johti valmistelukomiteaa.Aust & Geiges 2022, s. 81–85.

 Kiinan johdossa 

Kiinan kommunistisen puolueen keskuskomitea valitsi Xi Jinpingin 15. marraskuuta 2012 puolueen pääsihteeriksi ja keskussotilaskomission puhemieheksi.  Puolueessa oli tuolloin kaksi ryhmittymää, Jiang Zeminin johtama ja Hu Jintaon johtama. Xi ei kuulunut kumpaankaan ryhmittymään, ja lisäksi häntä pidettiin hyvin aikaansaavana virkamiehenä, jonka kanssa kaikki tulivat toimeen. Kiinan presidentiksi Xi nousi 14. maaliskuuta 2013.Aust & Geiges 2022, s. 104–105.

Xi on Kiinan johtajana käynyt alusta asti kovaotteisesti ja näyttävästi korruptiota vastaan. Vuosien 2012–2022 välillä puolitoista miljoonaa korruptoitunutta kiinalaista virkamiestä on tuomittu rangaistukseen, mukaan lukien useita maan ylimmän johdon edustajia. Samalla Xi on puhdistanut puolueen johdon sisäisistä kilpailijoistaan ja estänyt kuppikuntien muodostumisen puolueen sisälle.Aust & Geiges 2022, s. 106–112. Hän on keskittänyt valtaa itselleen luomalla uusia hallintoelimiä. Xi on myös pyrkinyt armeijan ja epäluotettavana pidetyn oikeuslaitoksen uudistamiseen. Hän on vangituttanut toisinajattelijoita aiempaa herkemmin.

Maosta poiketen Xi siteeraa usein kiinalaisen filosofin Kungfutsen ajatuksia ja viittaa puheissaan ja teoissaan usein Kiinan perinteisiin ja historiaan. Samalla hän on marxisti ja kommunisti, joka haluaa pitää Kiinan yksityisen sektorin tiukasti valtion valvonnassa ja kommunistisen puolueen maan yksinvaltiaana. Xin usein mainitsemat ”neljä perusperiaatetta” ovat sosialistisella reitillä pitäytyminen, kansan demokraattinen diktatuuri, Kiinan kommunistisen puolueen harjoittama johtaminen sekä marxismi-leninismi ja Mao Zedongin ajatukset. Xi korostaa maansa sosialismin kiinalaisia erityispiirteitä, ja Xin valtakaudella kiinalaisista onkin tullut aikaisempaa kansallismielisempiä.Aust & Geiges 2022, s. 123–141. Xin mukaan länsimainen demokratia ei sovellu Kiinaan.

Xi on johtanut Kiinan kaikenkattavan valvonta- ja sensuurijärjestelmän käyttöönottoa ja laajentamista. Hän otti myös käyttöön ”sosiaalisen luottoluokitusjärjestelmän”, jolla kansalaiset pisteytetään.Aust & Geiges 2022, s. 154–157. Xi on ottanut tiukan linjan muun muassa Tiibetin hengellisen johtajan Dalai-laman puolustajiin ja tiibetiläisiin separatisteihin, Hongkongin demokratialiikkeeseen, Xinjiangin kapinoiviin uiguureihin sekä Taiwaniin, jonka hän katsoo kuuluvan Kiinaan.Aust & Geiges 2022, s. 161–188, 231–247. Esimerkiksi vuodesta 2017 asti satojatuhansia Xinjiangin uiguureita ja muita muslimivähemmistöjä on internoitu uudelleenkoulutusleireille.   

Xi on puuttunut Kiinan valtaviin ympäristöongelmiin, joiden ratkaisemista ympäristölakien kiristyksillä hän on kutsunut edellytykseksi puolueen johtoaseman säilyttämiselle sekä sille, että Kiinasta tulee ihmiskunnan johtava valtio.Aust & Geiges 2022, s. 194–195. Xi on myös uudistanut Kiinan liikennettä esimerkiksi laajentamalla maan luotijunaverkostoa.Aust & Geiges 2022, s. 196. Xi pani alulle jättimäisen ”Vyö ja tie -aloitteen”, joka yhdistää Kiinan muuhun maailmaan laajoilla kauppareiteillä ja infrastruktuuria kehittämällä.Aust & Geiges 2022, s. 206–208.

Maaliskuussa 2018 Kiinan kansankongressi poisti rajoituksen presidentin valtakausien määrältä. Lakimuutos mahdollistaa Xin jatkamisen Kiinan johtajana kuolemaansa saakka. Lokakuussa 2022 Xi valittiin kolmannelle viisivuotiskaudelleen pääsihteerinä.

Xin asema
Xi Jinpingin on sanottu olevan Kiinan johtajana koko maailman vaikutusvaltaisin henkilö. Vähintäänkin hän on Kiinan vahvin johtaja sitten Maon. Xi hallitsee Kiinan massiivista kansan vapautusarmeijaa ja ohjaa maailman toiseksi suurimman talouden kokonaisvaltaista uudistusta.

Xi kumosi Deng Xiaopingin 1980-luvulla rakentaman vallanjakomallin, jonka oli tarkoitus estää Maon diktatuurin toistuminen. Esimerkiksi keskeisiin tehtäviin oli aiemmin saanut valita enintään 67-vuotiaita. Xi eliminoi vastustajiaan korruptiosyyttein, koska lähes jokainen poliitikko oli tehnyt jotain, ja nimittää tilalle luotettujaan. Xin lähipiiri koostuu ihmisistä, joihin hänellä on pitkä ja koeteltu suhde. Varapresidentti Wang Qishan asui 1970-luvulla Xin kanssa luola-asunnossa, kun Xi oli seitsemän vuotta "uudelleenkasvatettavana". Nyt Jiang Zeminin ja Hu Jintaon siivet eivät pysty edes yhdessä haastamaan Xitä. Jiang oli johtanut Xihin kohdistuvaa kritiikkiä, mutta hän kuoli marraskuussa 2022.

Xi on jatkanut Maon politiikkaa ja siteeraa toisinaan Maon puheita, mutta hän ei erityisen usein puhu Maosta. Maon henkilökultti on Xin aikana hiljalleen vaihtunut Xin omaan henkilökulttiin, kun Maon kuvat ovat korvautuneet uuden johtajan kuvilla. Xitä kutsutaan Kiinassa esimerkiksi ”Suureksi luotsiksi” ja ”Kansan johtajaksi”, ja kaikki Xin puheet ja ajatukset löytyvät vuonna 2019 julkaistusta, hyvin laajasti Kiinassa ladatusta matkapuhelinsovelluksesta.Aust & Geiges 2022, s. 117–120.

Xitä voi kutsua diktaattoriksi, johtava Kiina-asiantuntija Susan Shirk arvioi The Guardianille. Xin henkilökulttia on vahvistettu, ja demokratia ja ihmisoikeudet ovat heikentyneet. Weibossa kiinalaiset vertasivat maataan Pohjois-Koreaan. Myös Yhdysvaltain presidentti Joe Biden on kutsunut Xitä diktaattoriksi.

Yksityiselämä
Xi on ollut kahdesti naimisissa. Ensimmäisen liittonsa hän solmi Kiinan Lontoon-suurlähettilään tyttären Ke Xiaomingin kanssa. Liitto päättyi eroon kolmen vuoden jälkeen. Toisen liittonsa Xi solmi vuonna 1987 kuuluisan laulajan Peng Liyuanin kanssa. Liiton alkuvuosina Peng jäi uransa vuoksi asumaan Pekingiin, kun Xi hoiti virkojaan maakunnissa.Aust & Geiges 2022, s. 62–73. Xin ja Pengin vuonna 1992 syntynyt tytär Xi Mingze on opiskellut joidenkin tietojen mukaan Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa.

 Kunnianosoituksia 

 55x55px Olympic Order (KOK, 2013)
 55x55px Vapauttajan ritarikunta (Venezuela, 2014)
 55x55px José Martín ritarikunta (Kuuba, 2014)
 55x55px Pakistanin puolikuu (Pakistan, 2015)
 55x55px Kuningas Abdulazizin ritarikunta (Saudi-Arabia, 2016)
 55x55px Serbian tasavallan ritarikunta (Serbia, 2016)
 55x55px Pyhän Andreaksen ritarikunta (Venäjä, 2017)
 55x55px Zayedin ritarikunta (Yhdistyneet Arabiemiraatit)
 55x55px Leijonan kansallinen ritarikunta (Senegal, 2018)
 55x55px Vapauttaja kenraali San Martínin ritarikunta (Argentiina, 2019)

 Lähteet 


 Viitteet 

 Kirjallisuutta 


 Aiheesta muualla 

Luokka:99.3 Yhteiskuntaelämän edustajat
Luokka:Vuonna 1953 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
*