Obligationes

Obligationes eli disputaatiot de obligationibus olivat keskiajan filosofiassa väittelymuoto, josta tuli hyvin yleinen 1200- ja 1300-luvuilla. Tällaisia väittelyitä käytettiin osana logiikan opetusta, muun muassa artistisen tiedekunnan lopputentteinä.

Obligaatioväittelyssä oli kaksi osapuolta, opponentti (opponens) ja vastaaja (respondens). Latinankielinen termi obligationes viittaa "velvollisuuksiin", millä tarkoitettiin väittelijöiden velvollisuuksia noudattaa väittelymuodon sääntöjä. Sääntöjä käsittelevä kirjallisuus muodosti oman filosofisen kirjallisuuden lajinsa 1200-luvun alkupuolelta alkaen.

Obligaatioväittelyillä oli eri muotoja, mutta niitä on tutkittu ja niitä tunnetaan nykyään vain rajallisesti. Tunnetuin on positio; muita mahdollisia muotoja ovat depositio, dubitatio ja petitio. Positiossa opponentti esittää jonkun väitteen. Vastaajan tulee joko myöntää tai kieltää se. Jos vastaaja myöntää position, opponentti esittää lisää väitteitä tai kysymyksiä, joihin vastaajan tulee vastata joko myöntävästi, kieltävästi tai epäillen tiettyjen sääntöjen mukaisesti. Vastauksen oikeellisuus riippuu siitä, ovatko väitteet merkityksellisiä alkuperäisen position kannalta. Opponentti voi väittää mitä tahansa; sääntöjen seuraaminen on vastaajan vastuulla.

Väittelyn lopputulos riippuu siitä, syyllistyykö vastaaja hyväksymään väittelyn aikana ristiriitaisia väittämiä. Vastaaja voi esimerkiksi erehtyä vastaamaan johonkin kysymykseen väärin, mutta silti voittaa väittelyn, mikäli onnistuu pitämään vastauskokonaisuutensa logiikan ristiriidattomana siihen saakka, kunnes kustos julistaa väittelyyn käytettävissä olleen ajan päättyneeksi.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 





 Aiheesta muualla 



Luokka:Filosofian termit
Luokka:Keskiajan filosofia
Luokka:Logiikka
Luokka:Retoriikka