Angolankaija

Angolankaija (Poicephalus rueppellii) on lounaisafrikkalainen papukaija, joka elää Angolan lounaisosissa ja Namibian pohjois- ja keskiosissa. Sen holotyypin kuvaili John Edward Gray Nunezjoelta Damaramaasta 1884.IBC  Laji on nimetty Eduard Rüppellin kunniaksi.

 Ulkonäkö 
vasen|pienoiskuva|200x200px|Nuori lintu vankeudessa: keltainen puuttuu siivistä ja jaloista.
Angolankaija on noin 22 cm pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen ja se painaa noin 105-132 grammaa.

Suurimmaksi osaksi angolankaija on harmaa. Sillä on ranteessa, siipien sisäpinnalla ja nilkoissa keltaista höyhenystä. Nokka on musta, jalat tummat, silmä aikuisena punainen ja silmää ympäröivä ihoalue harmaa.

Lajilla sukupuolet ovat eri näköiset: naarailla on pyrstön tyvessä sekä ylä- että alaperässä sinistä, koiraalta tämä puuttuu. 

Nuorilla on sukupuoleen katsomatta sinertävä peräpää, mutta koirailta tämä katoaa aikuistuessa. Nuorilla yksilöillä keltainen siivistä ja jaloista puuttuu.

 Alalajit/tyypit 
Lajilla ei yleisesti pidetä olevan alalajeja tällä hetkellä, mutta tutkimus vuodelta 2022 valottaa, että sillä voisi nimilajin lisäksi olla alalaji, joka sai nimekseen Poicephalus rueppellii mariettae. Alalajin nimi mariettae on annettu kunnianosoituksena alalajin kuvailleen Jos Hubersin vaimolle, Mariëtelle. 

Nimi rueppellii annettiin alun perin vähemmän tunnetulle angolalaiselle populaatiolle. Eteläiseltä populaatiolta jäi puuttumaan taksonominen identiteetti, vaikka tämä eteläinen tyyppi on yleisempi, laajemmalle levinnyt ja paremmin tunnettu.

Tyyppi rueppellii:

 Naarailla pyrstön tyven sininen turkoosiin taittava.
 Tummempi yleisväri.
 Pienempi kooltaan.

Tyyppi mariettae: 

 Naarailla pyrstön tyven sininen violettiin taittava, ultramariinin sininen.
 Haaleampi yleisväri.
 Kooltaan suurempi.

 Elintavat 
Angolankaija on huomaamaton oleskellessaan kuivien metsien suurissa puissa. Se paljastaa kuitenkin olinpaikkansa lyhyillä terävillä huudoillaan. Ravintoon kuuluvat niin toukat, joita se kaivelee lahoista puunrungoista kuin marjat, vihreät versot, siemenet kuin melonin ja akaasian palotkin. Angolankaija munii useimpien papukaijojen tavoin puunkoloon.

 Lemmikkinä 
Angolankaijaa ei juuri pidetä lemmikkinä eikä sitä tiettävästi tavata Suomessa.

Lähteet
 Harrison C. & Greensmith A., Koko maailman linnut, Helsinki media 1995, 416 s.

Viitteet

Luokka:Afrikankaijat