Elli Rängman-Björlin

Elli Alexandra Rängman-Björlin (21. huhtikuuta 1882 Ylistaro – 12. helmikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja pianopedagogi. 

Rängmanin vanhemmat olivat tilanomistaja Johan Rängman ja Emilia Molin. Hän kävi Vaasan suomalaisen tyttökoulun ja opiskeli samalla pianonsoittoa. Vuosina 1896–1900 hän oli Helsingin musiikkiopistossa Ingeborg Hymanderin, Walter Petzetin ja Karl Ekmanin oppilaana. Lisäoppia hän sai valtion myöntämän stipendin turvin Leipzigin konservatorion mestariluokalla Franz Lisztin oppilaan Alfred Reisenauerin johdolla 1900–1903 ja Wienissä Alfred Grünfeldin oppilaana 1904–1905. 

Rängman soitti ensikonserttinsa Jyväskylässä 1898 ja Helsingissä 1901 ja esiintyi myöhemmin Suomessa, muissa Pohjoismaissa ja Saksassa 1906 ja 1923. Hänet tunnettiin erityisesti etevistä Beethovenin ja Schumannin tulkinnoista. Helsingin musiikkiopistossa hän opetti 1907–1908 ja 1911–1913. Solistiuransa ohessa hän antoi yksityisopetusta, etenkin vuodesta 1926 lähtien, jolloin hänen puolisonsa (vuodesta 1909) varatuomari Kaarlo Ilmari Björlin kuoli.

Oppilaita
 Kaisa Arjava
Astrid Buchert
 Maire Halava
 Ilmari Hannikainen
 Sakari Heikinheimo
 Sohvi Korhonen
 Sinikka Kuula-Marttinen
 Eino Lindholm
 Marja Oja
 Martti Paavola
 Riitta Parikka
 Irma Ruuskanen
 Liisa Soinne
Kurt Walldén

Lähteet

 Helasvuo, Veikko: ”Elli Rängman-Björlin”, Sävelten taitureita, s. 508–516. Toimittanut Sulho Ranta. WSOY 1947.
 Otavan iso musiikkitietosanakirja. Otava 1976–1979. 

 Ränki, Raili: ”Elli Rängman-Björlin”, Suomalaisia musiikin taitajia, s. 426–431. Toimittanut Maire Pulkkinen. Fazerin musiikkikauppa 1958.

Luokka:Suomalaiset pianistit
Luokka:Vuonna 1882 syntyneet
Luokka:Vuonna 1951 kuolleet