Burgundin herttuakunta

Burgundin herttuakunta (, , ) oli herttuakunta, joka sijaitsi suurin piirtein nykyisen Burgundin alueella, mutta se omisti ajoittain suuria alueita myös nykyisten Belgian, Luxemburgin ja Alankomaiden alueilta. Herttuakunta oli olemassa vuosina 843–1477, jolloin sitä johtivat Burgundin herttuat. Vuonna 1477 herttuakunta jaettiin sodan jälkeen Ranskan ja Habsburgien Itävallan kesken, Ranskan saadessa Burgundin ydinalueet ja Itävallan saadessa Alankomaat.

Historia
Burgundin herttuakunta syntyi Verdunin sopimuksen myötä vuonna 843. Herttuakunnan nimi tulee aluetta aikoinaan hallinneesta burgundien germaaniheimosta. 

Burgundissa sijainneesta Clunyn luostarista tuli varhaiskeskiajan henkisen elämän keskus, ja Clunyn liike oli aikansa johtavia henkisiä virtauksia.

Burgundin hallitsijat olivat vähällä päästä 900-luvun lopussa koko Ranskan hallitsijoiksi ja Burgundin herttua Rudolfista tulikin Ranskan kuningas, mutta hänellä ei ollut kruununperillisiä ja valta siirtyi Hugo Mustalle. Lopulta Burgundissa nousi valtaan Hugo Capetin kaksi veljeä, ensin Otto ja sitten Henri I. Henri I:n kuoltua alkoi ensimmäinen perimyyskriisi Robert II:n ja Otto-Williamin välillä. Näiden kahden välille syttyi vuonna 1002 sota, jonka Robert II voitti vuonna 1003.

Burgundin asema itsenäisenä alueena päättyi Kaarle Rohkean Ludvig XI:tta vastaan käymään sotaan. Kaarle Rohkea kuoli Nancyn taistelussa vuonna 1477 ja Ludvig XI saattoi liittää Burgundin alueet Ranskaan vanhan saalilaisen lain mukaan. Benelux-maiden eli silloisten Burgundin Alankomaiden alue päätyi Habsburgeille ja Franche-Comtén alue päätyi Pyhälle saksalais-roomalaiselle keisarikunnalle.

 Lähteet 

Aiheesta muualla

Luokka:Euroopan entiset monarkiat
Luokka:Ranskan monarkiat
Luokka:Burgundi
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit