Maissilapset (novelli)

Maissilapset () on yhdysvaltalaisen kirjailija Stephen Kingin kauhunovelli, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1977 Penthouse -lehdessä, jonka jälkeen se julkaistiin seuraavana vuonna Kingin ensimmäisessä novellikokoelmassa Yön äänet (Night Shift). Reijo Kalvaksen suomennos julkaistiin vuonna 1995 erillisenä minipokkarina.

Novellin pohjalta ilmestyi vuonna 1984 Fritz Kierschin ohjaama samanniminen elokuvasovitus, joka on saanut useita jatko-osia ja uudelleenfilmatisointeja.

 Juoni 
Burt ja Vicky, riitelevä pariskunta, ajaa Bostonista Kaliforniaan lomalle ja vierailemaan Vickyn veljen luona. Ajaessaan Nebraskan maaseudun halki riitaisissa tunnelmissa he ajavat vahingossa nuoren pojan yli, jonka tilaa tutkiessa he huomaavat pojan kurkun olleen valmiiksi silvottu auki. Pojan mukana olleesta matkalaukusta he löytävät kierretyistä maissinkuorista tehdyn krusifiksin. He sopivat ilmoittavansa tapauksesta poliisille, laittaen pojan ruumiin auton tavaratilaan ja he ajavat lähimpään kaupunkiin – pieneen, eristyneeseen paikkakuntaan nimeltä Gatlin – hakemaan apua.

Kun he lopulta saapuvat tähän laajojen maissipeltojen ympäröimään Gatliniin, he näkevät sen olevan täysin autio, sillä he eivät näe autoja tai ihmisiä missään. Ajettuaan huoltoaseman ohi ja käytyään ruokalassa, he huomaavat, että monet asiat (kuten polttoaineen hinnat, ruokalistan hinnat ja kalenteripäivät) ovat jääneet ajasta pahasti jälkeen, aivan kuin viitaten kaupungin olleen pitkäänkin autiona. Tilanteesta hermostunut Vicky haluaisi lähteä pois Gatlinista, mutta peräänantamaton Burt päättää tutustua läheiseen kirkkoon, jonka hän muistaa nähneensä tulomatkalla. Pariskunta alkaa riitelemään tavalliseen tapaan ja Burt ottaa auton avaimet ja etenee kirkon sisälle, joka toisin kuin muualla kaupungissa, näyttää vielä jotain elonmerkkejä.

Sisältä hän löytää rivoja kirjoituksia ja pyhäinhäväistyksiä muistuttavia taideteoksia kirkon seinillä sekä kirkon urut auki revittyinä ja täytettyinä maissinkuorilla. Burt löytää alttarilta Raamatun (josta on leikattu pois useita sivuja Uudesta testamentista) sekä rippikirjan, jossa luetellaan eri ihmisten syntymät ja kuolemat. Hän huomaa, että kaikki kirjassa olevat nimet on muunnettu nykyaikaisista vanhollisiksi ja että kaikki kuolleiksi luetut ovat merkattu kuolleiksi vain 19-vuotiaina. Burt alkaa lopulta hahmottaa, että 12 vuotta sitten Gatlinin lapset tappoivat kaupungin kaikki aikuiset ja että heidän yhteisönsä jäsenet saisivat elää korkeintaan 19-vuotiaiksi.

Kuultuaan heidän autonsa äänitorven tööttäyksen Burt rientää kirkosta löytääkseen auton ympäriltä amissi-tyylisiin vaatteisiin pukeutuneiden ja maataloustyökaluilla aseistautuneiden lasten ja teini-ikäisten joukon, heidän tuhotessa heidän autonsa ja raahaten kauhistuneen Vickyn ulos sieltä. Burt yrittää tehdä asialle jotain, mutta joutuu punatukkaisen teinipojan puukottamaksi, jonka Burt tappaa tämän omalla veitsellään. Burt tajuaa, että Vicky on ehditty tällä välin viedä pois ja loput paikalle jääneet lapset alkavat jahtaamaan Burtia. Burt kuitenkin pääsee heiltä pakoon piiloutumalla maissipellolle. Siellä piileskellessä hän huomaa, että maissipellolla ei ole yhtääkään eläimiä tai rikkaruohoja ja että jokainen maissin varsi on virheetön.

Auringon laskiessa Burt eksyy maissipellolle ja vaeltelee ympäriinsä, kunnes hän löytää ympyrän tyhjää maata keskellä viljapeltoa ja sieltä Vickyn ruumiin. Hänet on sidottu piikkilangalla ristiin aivan kuin variksenpelättimeksi ja hänen silmänsä on revitty irti ja suu täytetty maissinkuorilla. Hän näkee myös Gatlinin papin ja poliisipäällikön ristiinnaulitut luurangot. Kun Burt kääntyy pakoon, hän huomaa, että jokainen rivi maissipellolla on sulkeutunut ja muodostanut muurin, joka estää häntä pakenemasta. Hän tajuaa, että jokin on tulossa hänen peräänsä, mutta ennen kuin hän ehtii tehdä mitään, jokin jättimäinen, punasilmäinen hirviö ilmestyy esiin maissipellolta ja tappaa hänet.

Seuraavana päivänä Gatlinin lapset kokoontuvat piiriin, jossa Isaac, heidän 9-vuotias kultistijohtajansa, kertoo heille, että "Hän Joka Kävelee Sarkojen Takana" on tyytymätön uhrilahjaansa, koska lapset eivät onnistuneet tappamaan itse Burtia. Sama tapahtui "sinisen miehen" ja "väärän saarnaajan" kanssa monta vuotta sitten. Isaac kertoo, että "Hän Joka Kävelee Sarkojen Takana" rankaisee tästä hyvästä alentamalla "suosion ikää" 18:aan. Hän myös käskee lapsia "olemaan hedelmällisiä ja lisääntymään". Sinä yönä Malakia (joka aiemmin surmasi "vääränä profeettana" yhteisöstä karkotetun pojan leikkaamalla kurkun auki) ja kaikki muut 18-vuotiaat kävelevät maissipellolle uhratakseen itsensä "Hänelle, Joka Kävelee Sarkojen Takana". Ruth, tyttö, joka on raskaana Malakiaan lapsesta, jättää hänelle jäähyväiset salaa vihaten maissipelloilla elävää olentoa ja haaveillen pellon sytyttämisestä, mutta kuitenkin uskoen sen voivan nähdä kaiken, myös "ihmissydämissä olevat salaisuudet". Gatlinia ympäröivä maissi on tyytyväinen.

 Katso myös 
 Korpin aika – novelliin perustuva vuoden 1983 lyhytelokuva

 Lähteet 

Luokka:Kauhunovellit
Luokka:Stephen Kingin teokset