Pseudo-Plutarkhos

Pseudo-Plutarkhos on yleisesti käytetty nimitys niistä tuntemattomista kirjailijoista, jotka ovat kirjoittaneet Plutarkhoksen nimiin laitettuja pseudepigrafisia eli epäperäisiä teoksia. Näitä teoksia on erityisesti osana Plutarkhoksen esseiden kokoelmaa nimeltä Moralia. Siihen kuuluvat seuraavat epäperäiset teokset:Sironen, Erkki & Vesterinen, Sampo: Liite Plutarkhoksen kirjallinen jäämistö, teoksessa 

 Lasten kasvattamisesta (De liberis educandis)
 Lohdutuskirjoitus Apolloniokselle (Consolatio ad Apollonium)
 Kuninkaiden ja sotapäälliköiden lausumia (Regum et imperatorem apophthegmata)
 Kokoelma kreikkalaisia ja roomalaisia rinnakkaistarinoita (Parallela minora)
 Kohtalosta (De fato)
 Rakkaustarinoita (Amatoriae narrationes)
 Kymmenen puhujan elämäkerrat (Vitae decem oratorum) – perustuu Kaikilios Kalaktalaisen teokseen, jolla on mahdollisesti yhteinen lähde Fotioksen Elämäkertojen (osa teosta Bibliothēka) kanssa
 Filosofien luonnonopillisista mielipiteistä (De placitis philosophorum)
 Musiikista (De musica)

Moralian ulkopuolelle jäävät usein:
 Joista (De fluviis)
 Pro nobilitateBoscherini, S.: "A proposito della tradizione del Pro nobilitate pseudo-plutarcheo". Teoksessa 
 De Homero
 De unius in re publica dominatione

Kaikki nämä teokset ovat alkuperältään jonkin verran Plutarkhosta myöhäisempiä, mutta ne ovat kuitenkin peräisin myöhäisantiikin ajalta, mahdollisesti 200- ja 300-luvuilta jaa. Teos Kohtalosta on mahdollisesti keskiplatonilainen kirjoitus 100-luvulta jaa.

Lisäksi Plutarkhoksen nimiin on päätynyt joitakin todennäköisesti keskiajalla kirjoitettuja teoksia. Näihin kuuluu muun muassa kirje Trajanukselle (Epistola ad Traianum).

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Bibliography on Plutarch: Pseudographica and Curiosities  

Luokka:Antiikin kreikkalaiset kirjailijat