Pitkäpyrstökaija

Pitkäpyrstökaija (Psittacula longicauda) on kaakkoisaasialainen kaijalaji, jonka esiintymisalue käsittää Borneon, Sumatran, Malakan niemimaan kärjen, Andamaanit, Nikobaarit sekä näitä saaria ympäröivät pienemmät saaret. Laji on vaarantunut, koska sen levinneisyysalueen metsiä on kaadettu runsaasti ja sitä pyydystetään häkkilinnuksi.

Sen holotyypin kuvaili Pieter Boddaert Malakasta 1783.IBC  Sitä on kutsuttu myös nimellä pitkäpyrstöpapukaija. Jotkut lähteet lukevat sen uuteen sukuun Belocercus. Sillä on viisi alalajia: B.l. longicauda, B.l. defontainei, B.l. modesta, B.l. tytleri ja B.l. nicobarica.

 Ulkonäkö 
vasen|pienoiskuva|250x250px|Naaras
Pitkäpyrstökaija on saanut nimensä erittäin pitkästä pyrstöstään, joka on kapea ja kattaa jopa 2/3 linnun kokonaispituudesta. Linnulle tulee pituutta nokasta pyrstön kärkeen noin 42 senttimetriä ja se painaa noin 125 grammaa.
vasen|pienoiskuva|200x200px|Nuori
Suurimmaksi osaksi pitkäpyrstökaija on väriltään vihreä. Sillä on punaiset kasvot ja kurkullaan mustat "viikset" ja otsa on vihreä. Sukupuolierot ovat aikuisilla selvät: naaraan kasvojen värit ovat hailakammat ja naaraalla on musta nokka. Koiraan ylänokka on punaoranssi. Poikasilla on sukupuoleen katsomatta tumma nokka, tummat silmät ja haaleat ja vihertävät kasvojen kuvioinnit.

Lähteet

Luokka:Kaijat (suku)
Luokka:Uhanalaiset linnut