Pahta-aratti

Pahta-aratti (Psittacara mitratus, aiemmin Aratinga mitratus) on eteläamerikkalainen papukaija, jonka elinympäristö ulottuu Andeilla Perun keskiosista Bolivian kautta Luoteis-Argentiinaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Johann Jakob von Tschudi kuvaili lajin holotyypin Perusta 1844.IBC  Lajia on siirretty muun muassa Yhdysvaltoihin. Sitä on joskus kutsuttu nimellä hiippa-arati.

 Ulkonäkö 
Pahta-aratti on Psittacara-arateista suurimpia, ollen nokasta pitkän pyrstön päähän noin 38 cm pitkä ja painaen noin 200-240 grammaa.

Se on suurimmaksi osaksi vihreä papukaija. Päässään sillä on punaisia kuvioita. Nokka on vaalea, jalat beiget ja silmää ympäröivä ihoalue valkoinen.

 Lemmikkinä 
Pahta-aratti on Suomessa harvinainen lemmikki.

Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa. Psittacara-arattia hankkiessa tulee varautua lintujen ääneen: se on kova ja linnut ovat äänessä paljon.

Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.

 Lähteet 

Luokka:Aratit