Mosambikin maantiede

Mosambikin maantiedettä määrittelee sen sijainti Afrikan itärannikolla Intian valtamereen kuuluvan Mosambikin kanaalin rannalla. Mosambikia halkovat useat joet, joista merkittävin on Sambesi. Valtio on pinnanmuodoiltaan melko tasainen, vuoristoisia maita on vain lännessä ja pohjoisessa. Pinta-alaltaan Mosambik on 799 380 neliökilometriä.

Mosambikin rajanaapureita ovat Tansania, Malawi, Sambia, Zimbabwe, Etelä-Afrikka ja Swazimaa.

 Fyysinen maantiede 

Mosambikin fyysisen maantieteen voi jakaa karkeasti kahteen alueeseen, jotka erottaa toisistaan Sambesi-joki. Sambesin eteläpuolella Mosambik on pääasiassa alankoa, mutta lännessä kohoaa Serra da Gorongosa -vuoristo, jossa on myös maan korkein vuori Monte Binga (2 436 metriä).King, s. 8 Muita korkeita vuoria ovat mm. Monte Namúli (2 419 metriä) ja Serra Zuira (2 227 metriä), jotka ovat monien muiden massiivien tapaan Malawista jatkuvaa ylänköaluetta.Africa South of the Sahara 2004, s. 741 Aivan maan eteläosassa on Maputonlahti, jonka rannalla myös maan pääkaupunki Maputo sijaitsee. Lahti on Afrikan itärannikon paras luonnonsatama.

Sambesin pohjoispuolella on ylänköalue. Rannikolla on hiekkarantoja, joita rikkovat kalliot ja niemekkeet. Vähän matkan päästä rannikosta on monia saaria, joista osa on korallisaaria. Kapean rannikkokaistaleen jälkeen pohjoisosassa Mosambikia kohoaa laaja ylänköalue.

Intian valtamereen laskee yli 50 jokea. Mosambikin keskiosaa hallitsee Sambesi, joka on Afrikan neljänneksi pisin joki.King, s. 10 Sambesista Mosambikin puolella on noin 820 kilometriä ja siitä purjehduskelpoista on noin 460 kilometriä. Lähellä rannikkoa se virtaa kolme kilometriä leveänä. Sambesin pohjoispuolella merkittävimmät joet ovat Ruvuma ja Lugenda. Mosambikin eteläosassa sijaitsevat muun muassa Pungwe, Save, Komati ja Limpopo, joka on Afrikan kymmenenneksi pisin joki. Monet joista sopivat hyvin pienten veneiden käyttöön, mutta suuremmat laivat voivat vain purjehtia Sambesilla. Monien jokien vesimäärä vaihtelee selvästi sadekauden ja kuivan kauden aikana.

Mosambikin alueella on kaksi suurta järveä. Njassajärvi on Afrikan kolmanneksi suurin järvi, josta noin kolmasosa on Mosambikissa ja loput Malawissa ja Tansaniassa. Järvi sijaitsee Itä-Afrikan hautavajoaman eteläosassa. Njassajärvi on erityisen kuuluisa kalalajeistaan. Järvessä on enemmän kotoperäisiä kalalajeja kuin missään muussa järvessä. Toinen suuri järvi Mosambikissa on Cabora Bassa, joka muodostui Sambesiin vuosina 1969–1974 tehdyn padon seurauksena. Se on pinta-alaltaan noin 2 590 neliökilometriäKing, s. 11

 Kulttuurimaantiede 

Mosambik on jaettu 10 maakuntaan ja pääkaupunkiin Maputoon, jolla on samat oikeudet kuin maakunnilla. Noin 40 prosenttia väestöstä asuu pohjoisen Zambezian ja Nampulan maakunnissa, joissa on valtion parhaat laidunmaat. Vastaavasti etelässä sijaitsevat Maputon ja Gazan maakuntien sisäosat ovat harvaan asuttuja.King, s. 8-9

Vain 35 prosenttia Mosambikin väestöstä asuu kaupungeissa. Maassa on silti monia kaupunkeja. Pääkaupungissa Maputossa on noin miljoona asukasta, ja muita merkittäviä kaupunkeja ovat mm. Beira, Nampula, Chimoio ja Quelimane.King, s. 9

 Ilmasto 

Mosambikissa on trooppinen tai subtrooppinen meri-ilmasto. Mosambikin ilmasto ei kuitenkaan ole kostea, sillä vallitsevian tuulien takia kosteus yleensä kiertää valtion. Sademäärä vaihtelee huomattavasti alueittain. Pääkaupungissa Maputossa sataa vuodessa vain keskimäärin 760 millimetriä vuodessa, kun luoteiset ylänköalueet saavat kosteutta jopa 2 000 millimetriä vuodessa. Mosambikin eteläosassa kärsitään usein satoa heikentävää ja karjaa tappavaa kuivuutta. Joet kuitenkin tulvivat usein alueella, kuten esimerkiksi vuonna 2000.King, s. 13

Ilmastollisesti Mosambik voidaan jakaa kolmeen alueeseen. Rannikkovyöhykeellä ja pohjoisen maakunnissa on kostea trooppinen ilmasto, etelän provinssien sisämaassa on kuiva trooppinen ilmasto ja lännen sekä lounaan vuoristoalueilla ilmasto on huomattavasti lauhkeampi.Belda, s. 19

Alueellisen vaihtelun lisäksi Mosambikin ilmastoon vaikuttaa kaksi vuodenaikaa. Sadekausi on marraskuusta maaliskuulle, kun pidempi kuivakausi kestää huhtikuulta lokakuulle. Sadekautena maan eteläosan lämpötila vaihtelee tammikuussa 26–30 celsiusasteeseen ja pohjoisen ylänköalueilla 22–25 lcelsiusasteeseen. Kuivan kauden aikana heinäkuussa etelän lämpötila on noin 20 celsiusastetta ja pohjoisessa lämpötila on 11–15 celsiusastetta.

 Luonto 
 Kasvillisuus 

Kasvillisuudeltaan Mosambik on enimmäkseen savannia, jolla kasvaa Brachystegia-suvun puita. Tätä niin sanottua Brachystegia-savannia on noin 70 prosenttia valtion pinta-alasta. Brahycstegia-suvun puita kasvaa muuallakin eteläisessä Afrikassa, mutta Mosambikissa puita on tiheämmässä ja ne kasvavat korkeammiksi. Mosambikin kuivimmissa osissa, Teten maakunnan eteläosissa ja Gazan maakunnan sisäosissa, merkittävin puu on mopanepuu. Akasioita puolestaan kasvaa etenkin maan eteläosissa ja pohjoisen jokien varsilla.Briggs, s. 25

Mosambikin rannikolla on tiheitä pensastoja ja palmuja. Erityisesti Sambesin laajan suistoalueen ja maan jokien tulvatasangoilla on ruohoalueita ja Borassus-suvun palmuja. Varsinaisia metsiä Mosambikissa on vain vähän. Näitä ovat kuitenkin sademetsät Gorongosan kansallispuistossa ja Zambezian maakunnan läntisillä ylänköalueilla sekä alankomaiden kuivametsät Cabo Delgadossa.

Yhteensä Mosambikista on arvioitu löytyvän noin 5 600 kasvilajia, mutta todellinen luku lienee suurempi. Kotoperäisiä lajeja on noin 250, joista ainakin 50 kasvaa Chimanimanin vuoristoalueella.Belda, s. 18

 Eläimistö 

Mosambikin eläimistö on monimuotoinen, ja sen metsistä löytyy edelleen aiemmin tuntemattomia eläinlajeja. Eri lintulajeja on havaittu yli 750. Nisäkäslajeja on laskettu 195, matelijoita 228 ja sammakkoeläimiä 59 lajia.

Mosambikin savanneilta löytyy samoja nisäkkäitä kuin muualtakin eteläisestä Afrikasta: afrikannorsuja, leijonia, leopardeja, kafferipuhveleita, virtahepoja, gnuita ja seeproja. Mosambikin merialueilla asuu pyöriäisdelfiinejä, ryhädelfiinejä, raitadelfiinejä, uhanalaisia dugongeja sekä useita valaslajeja, jotka käyttävät Mosambikin rannikkoa talvilisääntymisalueena. Lisäksi merivesiltä löytyy monia kilpikonnalajeja, kuten valekarettikilpikonnia, merinahkakilpikonnia, karettikilpikonnia ja etelänbastardikilpikonnia.

Mosambikin kotoperäisiä tai lähes kotoperäisiä lintulajeja ovat bulbulirastas, harmaa-apali, kuurintatasku, oliiviselkäkutoja ja sammalkuhankeittäjä.Belda, s. 18-19

 Lähteet 

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:43 Afrikka
*

sv:Moçambique#Geografi