Audie Murphy

Audie Leon Murphy (20. kesäkuuta 1925 Texas, Yhdysvallat – 28. toukokuuta 1971 lähellä Roanokea, Virginiassa) oli toisen maailmansodan palkituimpia yhdysvaltalaissotilaita. Sodan jälkeen hänestä tuli elokuvanäyttelijä ja sanoittaja.

Elämäkerta
Murphy liittyi armeijaan vuonna 1942. Hän oli yrittänyt värväytyä jo aikaisemminkin, mutta hänet oli hylätty ikänsä takia. Hänet sijoitettiin 3. jalkaväkidivisioonan 15. jalkaväkirykmentin B-komppaniaan Pohjois-Afrikkaan. Myöhemmin hänestä tuli saman komppanian komentaja. Sodan aikana Murphy palveli Pohjois-Afrikan lisäksi Sisiliassa, Italiassa, Ranskassa ja Saksassa. 26. tammikuuta 1945 Murphyn komppania kohtasi kuusi saksalaisten panssarivaunua ja suuren määrän jalkaväen sotilaita Holtzwihrissä, Ranskassa. Murphy komensi komppanian miehet suojattuihin asemiin läheiseen metsään ja jäi itse aukiolle suuntaamaan tykistötulta. Vihollisen tankkien vallattua hänen asemansa hän miehitti yksinään vahingoittuneen panssarintorjuntavaunun konekiväärin, jonka avulla hän sai viivytettyä tunnin ajan vihollisen etenemistä. Murphy haavoittui taistelun aikana jalkaan, mutta hän siirtyi metsään muun komppanian luokse vasta ammusten loputtua. Hän kieltäytyi hoidosta, kunnes oli järjestänyt vastahyökkäyksen, joka sai vihollisen vetäytymään. Tämän tapahtuman ansiosta hänelle myönnettiin Medal of Honor, joka on Yhdysvaltojen korkein sotilasansiomitali. Murphyn saamiin muihin kunniamerkkeihin kuuluvat muun muassa Distinguished Service Cross, Silver Star tammenlehvin, The Legion of Merit, Bronze Star tammenlehvin ja kolme Purple Heartia. Hänet kotiutettiin 21. syyskuuta 1945 yliluutnantin arvoisena.

Samoihin aikoihin Murphyn kotiuttamisen kanssa näyttelijä James Cagney, joka oli nähnyt kuvan hänestä Life-lehden kannessa, pyysi häntä muuttamaan Hollywoodiin. Ensimmäisen pääroolinsa hän sai vuonna 1949 elokuvassa Vihan lapsi. Vuonna 1955 Murphy näytteli itseään elämäkertaelokuvassa Helvettiin ja takaisin, josta tuli Universalin kautta aikojen tuottoisin elokuva, kunnes vuonna 1975 Tappajahai ohitti sen. Muita elokuvia, joissa Murphy näytteli, olivat muun muassa Kunnian kentällä (1951) ja Hiljainen amerikkalainen (1958). Kaikkiaan Murphy esiintyi 44 elokuvassa 25 vuoden aikana, ja hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle.

Vuonna 1950 Murphy liittyi Texasin kansalliskaartiin, toivoen pääsevänsä mukaan Korean sotaan. Vaikkei tämä toive toteutunutkaan, hän palveli kansalliskaartissa vuosia ja yleni lopulta majuriksi.

Murphy kirjoitti myös runoja ja sanoitti lauluja, joita levyttivät muun muassa Dean Martin, Eddy Arnold, Porter Wagoner ja Harry Nilsson. Tunnetuimpia hänen sanoittamistaan kappaleista ovat "Shutters and Boards" ja "When the Wind Blows in Chicago".

Murphy kärsi traumaperäisestä stressihäiriöstä, ja 1960-luvun puolessa välissä hän tuli riippuvaiseksi unilääkkeistä. Selviydyttyään riippuvuudesta hän puhui asiasta julkisesti ja vaati hallitusta parantamaan sotaveteraanien mielenterveysongelmien tutkimusta ja hoitoa.

Murphy kuoli lento-onnettomuudessa Virginiassa vuonna 1971. Hänet on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaalle, jossa hänen hautansa on John F. Kennedyn jälkeen toiseksi vierailluin.

Lähteet

Aiheesta muualla



Luokka:Yhdysvaltalaiset toisen maailmansodan sotilaat
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät
Luokka:Hollywood Walk of Fame
Luokka:Vuonna 1924 syntyneet
Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit