Fysiatria

Fysiatria on lääketieteen erikoisala, joka keskittyy tuki- ja liikuntaelimistön ongelmien, sairauksien ja kipuoireyhtymien konservatiiviseen hoitoon sekä erilaisten potilasryhmien moniammatilliseen kuntoutukseen. Fysiatriassa yhdistyvät ortopedian, neurologian ja reumatologian sekä kivunhoidon ulottuvuudet. Laajemmin fysiatrian tavoitteena on sairauksien ja vammojen seurauksena syntyvien toimintakyvyn häiriöiden kokonaisvaltainen ehkäisy, hoito ja kuntoutus. Englanniksi erikoisalan nimi on physical medicine and rehabilitation eli suoraan kääntäen fysiolääketiede ja kuntoutus.


 Osa-alueet 

Fysiatrian osa-alueita  ovat muun muassa:

 tuki- ja liikuntaelinsairauksien kuntoutus
 neurologinen kuntoutus
 kipukuntoutus
 urheilulääketiede
 musiikkilääketiede
 sotavammalääketiede

 Sijoittuminen ja määrä Suomessa 

Vuonna 2019 fysiatrian erikoislääkärinoikeudet oli Suomessa 155:llä lääkärillä ja vuonna 2016 165:llä. Vuonna 2016 50 % fysiatreista työskenteli julkisessa terveydenhoidossa (sairaalat,  terveyskeskukset ja valtion organisaatiot), 15 % yksityissellä puolella (lääkäriasemilla ja -keskuksissa), 10 % kolmannella sektorilla (säätiöissä, yhdistyksissä tai järjestöissä) ja 25 % oli sijoittunut muualle. Puolet fysiatreista piti yksityisvastaanottoa pää- tai sivutoimisesti. Vuonna 2016 sekä koulutustarve, että koulutuskapasiteetti oli kasvussa. Yli 50 % fysiatrian erikoislääkäreistä oli yli 55-vuotiaita vuonna 2020, mikä johtuu pitkälti erikoistumisen pitkästä kestosta. Tavallisimmin fysiatrian erikoislääkäri teki työtä polikliinisesti sairaalassa osana moniammatillista tiimiä.

 Ongelmat 

 Toimintakyky 

Fysiatrian kliininen toiminta kohdistuu toimintakyvyn parantamiseen. Toimintakykyyn vaikuttaa paitsi kehon toiminnot ja sairaudet niin myös suuri joukko psykososiaalisia yksilö- ja ympäristötekijöitä ja vaatimuksia. Toiminnot jaetaan tavallisesti perustoimintoihin (PADL), välinetoimintoihin (IADL) ja vaativiin toimintoihin (AADL). Näin fysiatriaan kuuluu keskeisesti myös invaliditeetti, työkyky, ajokyky ja toimintakyvyn ja kuntoutustarpeen arviointi. 

 Tuki- ja liikuntaelimistön sairauksien syyt 

Yleisiin fysiatriassa hallittaviin tuki- ja liikuntaelimistön ongelmien syihin kuuluvat muun muassa seuraavat:

 Biomekaaniset toimintahäiriöt, kuten kineettisten ketjujen toimintahäiriöt, virheelliset kuormitusakselit, lukitusmekanismien instabiliteetti (epävakaus), ali- ja yliliikkuvuus sekä lihasten epätasapaino ja säätelyhäiriöt
 Lihasten jännitys, spasmi (kramppi), väsymys, heikkous ja aineenvaihdunnalliset häiriöt
 Virheasennot, sijoiltaanmeno (subluksaatio, luksaatio), kiinnikkeet ja lukkiutuminen
 Degeneraatio eli rappeutuminen, johon kuuluu veden väheneminen, parenkyymikudoksen väheneminen (atrofia), sidekudoksen (fibroosi) ja luulisän (osteofytoosi) muodostuminen ja kudosrakenteen hajoaminen
 Krooninen tulehdus
 Ylirasitus, epäfysiologinen kuormitus, toistuva mikrotrauma, vammat, vammojen jälkitilat ja urheiluvammat
 Hermojen pinteet, puristus ja kemiallinen ärsytys
 Kipujärjestelmän ongelmat ja kipuun liittyvät tunteet, tiedonkäsittely ja käytösmallit

 Kipuoireyhtymät 

Fysiatriassa hoidettaviin kipuoireyhtymiin kuuluvat muun muassa monimuotoinen paikallinen kipuoireyhtymä (CRPS), fibromyalgia, myofaskiaalinen kipuoireyhtymä ja krooninen kipuoireyhtymä.

 Niska-hartiaseudun sairaudet 

Fysiatrian keskeisiin niska-hartiaseudun sairauksiin kuuluvat seuraavat:

 Paikallinen epäspesifinen kipu (aiemmin jännitysniska, engl. tension neck)
 Niska-hartiaseudun myofaskiaalinen kipu
 Kaularangan välilevyrappeuma
 Kaularangan välilevytyrä
 Kaularangan spondyloosi (osteofyyttien eli luulisän muodostuminen)
 Niskan retkahdusvamma (piiskaniskuvamma, whiplash)
 Kierokaula (torticollis eli pään pakkoasento)
 Thoracic outlet -oireyhtymä (TOS): epäspesifinen, hermoperäinen, valtimoperäinen tai laskimoperäinen TOS

 Yläraajan sairaudet 

Yläraajojen tuki- ja liikuntaelinvaivoihin kuuluvat muun muassa seuraavat tilat:

 AC-nivelen nivelrikko
 Kiertäjäkalvosimen tendinopatia (aiemmin harhaanjohtavasti tendiniitti tai ahdas olka -oireyhtymä)
 Yläraajan aitiopaineoireyhtymät
 Yläraajan paikalliset dystoniat: esimerkiksi muusikon kramppi ja kirjoituskramppi
 Kiertäjäkalvosimen repeämä
 Subakromiaalibursiitti (olkalisäkkeen alaisen limapussin tulehdus)
 Kiertäjäkalvosimen jännekalkki
 Hauislihaksen pitkän pään jänteen tendinopatia, repeämä tai sijoiltaanmeno
 Olkanivelen epävakaus (instabiliteetti)
 Jäätynyt olkapää (capsulitis adhaesiva, engl. frozen shoulder)
 Olkanivelen nivelrikko
 Kyynärnivelen nivelrikko
 Kyynärpään bursiitti
 Lateraalinen epikondyliitti eli tenniskyynärpää (huom. patologisesti degeneratiivinen eikä tulehduksellinen)
 Mediaalinen epikondyliitti eli golfkyynärpää (huom. patologisesti degeneratiivinen eikä tulehduksellinen)
 Radiuksen proksimaalipään subluksaatio
 Sulcus nervi ulnaris -oireyhtymä (kyynärpääpinne)
 Ulnaris-neuropatia
 Nervus ulnaris saltans (hyppivä kyynärhermo)
 Kyynärvarren peritendiniitti (jänteen vieruskudoksen ja lihas-jänneliitoksen tulehdus)
 Pronator-oireyhtymä
 Frohsen oireyhtymä (nervus interosseus posterior)
 Rannekanavaoireyhtymä
 Ganglio eli hyytelörakko (nivelpussin tai jännetupen pullistuma)
 Ranteen tenosynoviitti (jänteen tupen tai synoviaalisen kalvon tulehdus)
 Ranteen nivelrikko
 Kämmenkalvon kutistuma (Dupuytrenin kontraktuura)
 Käden ojentajajänteiden tenosynoviitit: esimerkiksi De Quervainin stenosoiva tenosynoviitti
 Käden ojentajajänteiden peritendiniitit: esimerkiksi intersektio-oireyhtymä
 Käden koukistajajänteiden tenosynoviitit
 Käden nivelten nivelrikko
 Napsusormi (tendovaginitis stenosans)
 Raynaud'n oire

 Alaselän sairaudet 

Alaselän sairaudet ja alaselkäkipu ovat yksi fysiatrian keskeisimmistä ongelmista. Näihin kuuluvat muun muassa seuraavat tilat:

 Epäspesifinen alaselkäkipu
 Iskiasoireyhtymä
 Spondylolyysi
 Spondylolisteesi (nikamasiirtymä)
 Spondylartroosi
 Spinaalistenoosi
 Lannerangan epävakaus (instabiliteetti)
 Lannerangan välilevyrappeuma
 Lannerangan välilevytyrä
 Lannerangan epämuodostumat
 Lannerangan toiminnallinen skolioosi
 Diffuusi idiopaattinen skeletaalinen hyperostoosi (DISH)
 Selkärankareuma
 Sakroiliitti

 Lantion sairaudet 

Lantiorenkaaseen ja lantion lihaksiin liittyviin vaivoihin kuuluvat muun muassa seuraavat:

 SI-nivelen nivelrikko
 Raskaudenaikainen lantiorenkaan kiputila
 Häpyluun kaaren rasitusmurtuma
 Diaphragma pelvis spastica

 Alaraajan sairaudet 

Alaraajojen sairauksiin kuuluvat suurpiirteisessä anatomisessa järjestyksessä lonkkanivelestä varpaisiin muun muassa seuraavat:

 Alaraajan lihasrepeämät
 Piriformis-oireyhtymä
 Lonkan nivelrikko
 Meralgia paraesthetica
 Ahdas lonkka -oireyhtymä
 Napsulonkka
 Reisiluun pään avaskulaarinen nekroosi
 Lonkkamaljan reunuksen vaurio
 Lonkan osteokondroosi
 Ison sarvennoisen kipuoireyhtymä
 Trokanterinen bursiitti
 Iliopsoasbursiitti
 Iskiogluteaali bursiitti
 Iskiogluteaali tendinopatia
 Istuinkyhmyn avulsiomurtuma
 Tensor fasciae lataen ärsytys
 Reisiluun kaulan rasitusmurtuma
 Polven nivelrikko
 Bakerin kysta
 Hyppääjän polvi (polvilumpion insertiitit)
 Polven insertiotendinopatiat
 Polven bursiitit
 Pes anserinuksen bursiitti
 Tractus iliotibialiksen hankauskipu
 Polven nivelsidevammat
 Polven nivelkierukan repeämä
 Polven osteokondroosi
 Polven osteonekroosi
 Polvilumpion nivelrikko
 Polvilumpion sijoiltaanmeno
 Säären aitiopaineoireyhtymä
 Nilkkanivelen artriitti
 Nilkkanivelen nivelrikko
 Nilkan nivelsidevammat
 Akillestendiniitti (akillesjänteen tulehdus)
 Akillesjänteen vieruskudoksen tulehdus (akillesperitendiniitti)
 Jalan kaarten poikkeavuudet
 Aikuisen hankinnainen lattajalka
 Kaarijalka
 Kuperajalka
 Jalkaterän nivelten atriitti
 Jalkaterän nivelten nivelrikko
 Tibialis posteriorin jänteen repeämä
 Diabeettinen alaraajojen neuropatia, neuroartropatia ja osteopatia
 Plantaarifaskiitti
 Kantapään bursiitit
 Peroneustendiniitti
 Nilkan nyrjähtelytaipumus
 Peroneus breviksen jänteen repeämä
 Nilkan lukkiutumistaipumus
 Jäykkä isovarvas (hallux rigidus)
 Mortonin neuralgia
 Vaivaisenluu (hallux valgus)

 Neurologiset sairaudet 

Fysiatriassa pyritään parantamaan toimintakykyä myös muun muassa seuraavissa neurologisissa tai neurokirurgisesti hoidetuissa tiloissa:

 Aivovamma
 Selkäydinvaurio (selkäydinvamma)
 Neurapraksia
 Aksonotmeesi
 Neurotmeesi
 Mononeuropatiat
 Perifeeriset kompressioneuropatiat
 Polyneuropatiat
 Perifeeriset neuriitit
 Aivoverenkiertohäiriöt
 MS-tauti
 Ataksiat
 Amyotrofinen lateraaliskleroosi (ALS)
 Polio
 AIDP (akuutti inflammatorinen demyelinoiva polyneuropatia)
 CIDP (krooninen inflammatorinen demyelinoiva polyneuropatia)
 Parkinsonin tauti

 Muut potilasryhmät 

Fysiatriset menetelmät soveltuvat monien eri potilasryhmien kuntoutukseen. Näihin kuuluvat esimerkiksi seuraavat:

 Polymyalgia rheumatica
 Nivelreuma
 Spondyloartriitit
 Sydän- ja verisuonitaudit (esimerkiksi ns. sydänkuntoutus)
 Keuhkotaudit
 Vaikeat verenvuototaudit
 Palovammapotilaat
 Leikkausten jälkeinen kuntoutus

 Kasvuikäisten tuki- ja liikuntaelinten sairaudet 

Lapsille ja nuorille tyypillisiin tuki- ja liikuntaelimistön vaivoihin kuuluvat muun muassa seuraavat:

 Istuinkyhmyjen apofysiitti
 Suoliluun etuharjujen apofysiitti
 Juveniili idiopaattinen artriitti
 Rangan rakennepoikkeavuudet
 Skolioosi
 Kenoselkä
 Notkoselkä
 Kumaraselkä
 Lautaselkä
 Rangan apofysiitit
 Scheuermannin tauti (juveniili kyfoosi)
 Spondylolyysi (nikamakaaren höltymä)
 Spondylolisteesi (nikamasiirtymä)
 Synnynnäinen lonkan dysplasia
 Synnynnäinen lonkkaluksaatio
 Reisiluun pään avaskulaarinen nekroosi
 Reisiluun proksimaalinen epifyseolyysi
 Coxa vara
 Lonkan transientti synoviitti
 Polvilumpion luksaatiotaipumus
 Polvilumpion kondromalasia
 Polvilumpion kehityshäiriöt
 Osgood–Schlatterin tauti (epifysiolyysi)
 Lapsen joustava lattajalka
 Synnynnäinen vertikaalinen talus
 Tarsaalinen koalitio
 Kantapään apofysiitti (Severin tauti)
 Kampurajalka (pes equinovarus)
 Telaluun osteochondritis dissecans (OCD)
 CP-vamma
 Lastenreuma

 Menetelmät 
 Kokonaisvaltainen lähestymistapa 

Tuloksekas toimintakyvyn kuntouttaminen vaatii usein pitkäjännitteistä, biopsykososiaalisesti yksilöllistä moniammatillista toimintaa. Tämä vaatii kuntoutujalta ja usein myös hänen läheisiltään hyvää motivaatiota, pystyvyyskäsitystä ja osallistumista. Kuntoutuksen palveluverkko on monimutkainen, mikä lisää entisestään kuntoutussuunnitelman, kuntoutusohjauksen ja seurannan tarvetta.

Muista lääketieteen erikoisaloista fysiatrisessa diagnostiikassa tarvitaan usein esimerkiksi kliinisen kemian, kliinisen neurofysiologian ja radiologian menetelmiä. Fysiatristen ongelmien hoidossa taas voidaan joskus tarvita etenkin ortopedian, lastenortopedian, käsikirurgian, neurokirurgian, neurologian, reumatologian, työterveyslääketieteen tai kivunhoitolääketieteen osallistumista.

Fysiatria perustuu hoitomuotojenkin osalta suurelta osin erilaisten erityistyöntekijöiden suorittamiin toimiin (kts. Hoitomuodot).

 Diagnostiikka 
Fysiatriseen kliiniseen tutkimus syventää perustason anamneesia, statusta ja kliinisiä mittauksia muun muassa laajemmalla toimintakykyanamneesilla, lomaketutkimuksilla ja standardoiduilla haastatteluilla (IMBA, MELBA, PCA); lihasten, jänteiden, ryhdin, liikerytmien ja kävelyn tarkemmalla analyysillä; epävakaus-, provokaatio- ja suorituskykytesteillä; sekä esimerkiksi voimien ja liikkuvuuden tarkennetulla mittaamisella mittanauhan, kulmamitan, painealgometrin tai Jamar-dynamometrin avulla.

 Hoitomuodot 
Fysiatriassa käytettyihin hoitomuotoihin kuuluvat muun muassa seuraavat:
 Lääkehoidot
 Injektiohoidot: esimerkiksi trigger-puudutukset, johtopuudutukset ja sympaattisen hermoston johtopuudutukset
 Ergonomia
 Fysioterapia
 Terapeuttinen harjoittelu
 Vesiliikunta (hydroterapia)
 Manuaalinen terapia: venytyshoito, hieronta, mobilisaatiohoito, manipulaatiohoito
 Fysikaalinen terapia: pinnalliset ja syvät lämpöhoidot, kylmähoidot, korkeaenergiainen shokkiaaltoterapia (ESWT), radiotaajuushoito, sähköhoidot (TENS, PENS, ES, FES, NMES) ja mekaaniset ärsytyshoidot (dry needling, akupunktio)
 Kliininen psykologia
 Vertaistukiryhmät
 Psykoterapiat
 Rentoutusohjaus
 Mielikuvaharjoitus
 Huomionsuuntaamisharjoitus
 Kognitiivis-behavioraaliset hoito-ohjelmat
 Uroterapia, suoliterapia ja seksuaalineuvonta
 Toimintaterapia
 Puheterapia
 Lymfaterapia
Eri hoito- ja kuntoutusmuotojen vaikutusta potilaan toimintakykyyn seurataan ICF-luokituksen avulla.

 Apuvälineet 

Usein myös apuvälineet ovat tärkeä osa toimintakyvyn parantamista. Näitä on pääosin neljään erilaisiin toimintoihin:

 Proteesit, ortoosit ja muut motoriset apuvälineet
 Sensoriset apuvälineet
 Ympäristönhallinnan apuvälineet
 Kommunikaatioapuvälineet

 Työikäisten kuntoutuspalvelut 
Työikäisten kuntoutuksessa on käytössä lisäksi monimuotoinen työterveyteen keskittyvä palveluverkosto. Työikäisten kuntoutusmenetelmiin ja -ohjelmiin kuuluvat muun muassa seuraavat:

 Lääkinnällinen kuntoutus: avomuotoinen terapia tai laitosjaksot
 Ammatillinen kuntoutus: työsijoitus, työmuutokset, työkokeilut ja uudelleenkoulutus
 Työterveysneuvottelu (kolmikantaneuvottelu)
 Työnohjaus (työvalmennus)
 Ammatinvalinta- ja työurasuunnittelu
 Kuntoutustutkimus ja kuntoutustarveselvitys
 Ammatillisesti syvennetty lääketieteellinen kuntoutus (ASLAK)
 Kuntoremontti
 Työkykyä ylläpitävä ja parantava valmennus
 Sairauskohtaiset kuntoutus- ja sopeutumisvalmennuskurssit
 Kuntoutuspsykoterapia
 Valmentava ja ammattillinen työvoimapoliittinen koulutus
 Työkykyä ylläpitävä toiminta (TYKY)

 Sosiaalivakuutusjärjestelmä 

Keskeinen osa fysiatrista kuntoutussuunnitelmaa on usein erilaisten taloudellisten etuuksien ja vapautusten hakeminen lääkärinlausuntojen avulla. Lausuntoihin kuuluvat Suomessa muun muassa A-lausunto (SV6), B-lausunto, C-lausunto ja E-lausunto. Etuuksiin kuuluvat esimerkiksi seuraavat:

 Lääkekorvaukset
 Sairauspäiväraha
 Osasairauspäiväraha
 Kuntoutustuki
 Osatyökyvyttömyyseläke
 Työkyvyttömyyseläke
 Hoitotuki
 Vammaistuki

Kuntoutuspalvelun voi tilanteesta riippuen kustantaa Kela, työeläkelaitos (TELA), julkinen kuntoutusyksikkö, kunta, TE-hallinto, vakuutusyhtiö tai työnantaja. Kuntouttavan palvelun voi tilanteesta riippuen toteuttaa esimerkiksi yksityiset kuntoutuslaitokset, työterveyshuolto, yksittäiset erikoislääkärit, perusterveydenhuolto (terveyskeskus, kouluterveydenhuolto, neuvola), aluesairaala, keskussairaala, yliopistosairaala, vammaispalvelut tai sosiaalitoimi.

 Tutkimus ja kehitys 

Toimien vaikuttavuuden lisäämiseksi fysiatriassa käytetään muun muassa seuraavia menetelmiä:

 Havainnoivat väestötutkimukset
 Kliiniset kokeelliset tutkimukset
 Systemaattiset katsaukset ja meta-analyysit
 Kustannusvaikuttavuusanalyysi
 Laadun arviointi
 Vertaiskehitys

 Lähteet 

Luokka:Lääketieteen erikoisalat