Erik Haru

Erik Olavi Haru (ent. Hammaren; 18. helmikuuta 1908 Äänekoski – 1. kesäkuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti ja pesäpalloilija.

Haru toimi Pesäpalloliiton varapuheenjohtajana 1950–1959. Aktiiviaikoinaan hän pelasi lukkarina Helsingin Pallonlyöjissä, jotka saavuttivat Suomen Mestaruuden 1934. Harulle myönnettiin Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki numero 12 vuonna 1952.

Sotilasurallaan Haru toimi toimisto- ja koulutusupseerina. Hän oli Helsingin sotilaspiirin esikunnan asevelvollisuustoimiston päällikkö 1953–1963.

 Saavutukset 
 Pelaajana 
 1 SM-kulta: 1934
 3 SM-pronssia: 1933, 1935, 1936

 Pesäpallotuomarina 
 Miesten Itä-Länsi-tuomari (2): 1936, 1939

 Ansiomerkit 
 Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki no. 12 (1956)

 Lähteet 

Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 14.6.1968, HS Aikakone.

 Viitteet 

Luokka:Suomalaiset upseerit
Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat
Luokka:Pesäpallotuomarit
Luokka:Vuonna 1908 syntyneet
Luokka:Vuonna 1968 kuolleet