Corpus Hippocraticum

Corpus Hippocraticum on Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelma, joka sisältää noin 70 antiikin kreikkalaista lääketieteellistä teosta. Ne ovat syntyneet useamman eri vuosisadan aikana, ja niitä on ollut kirjoittamassa lukuisia henkilöitä. Suurimman osan kirjoittajasta ei ole tietoa.Ahonen, Marke: ”Johdanto”. Teoksessa Hippokrates 2021, s. 7–42.Singer & Underwood 1962, s. 27–28.

Teosten aiheet voidaan jakaa neljään pääryhmään: diagnostiikka, anatomia ja fysiologia, terapeutiikka sekä yleiset ohjeet lääkäreille. Teoksissa käsitellään myös muun muassa lääketieteen etiikkaa sekä lääketieteen suhdetta muihin aloihin, kuten filosofiaan. Tunnetuin hippokraattisista teoksista on Hippokrateen vala.

 Historia 
 Kokoelman synty 

Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelmaan Corpus Hippocraticumiin eli hippokraattiseen tekstikorpukseen luetut teokset ovat sekä sisällöltään, iältään että tyyliltään vaihtelevia, ja siksi ne eivät voi olla peräisin yhdeltä henkilöltä. Ne ovat selvästi syntyneet useamman eri vuosisadan aikana, ja niitä on ollut kirjoittamassa lukuisia henkilöitä, joilla on ollut erilaisia mielipiteitä ja näkökulmia.

Yhdestäkään kokoelman teoksesta ei voida varmuudella sanoa, että se olisi Hippokrateen itsensä kirjoittama. Usein kuitenkin katsotaan, että ainakin jotkut kokoelman teoksista voisivat olla peräisin Hippokrateelta itseltään, mutta tutkijat ovat olleet erimielisiä siitä, mitkä. Ainakin yhden kokoelman teoksista on ehkä kirjoittanut Hippokrateen vävy Polybos. Osan teoksista arvellaan syntyneen Hippokrateen koulukunnassa myöhemmin, mahdollisesti satoja vuosia Hippokrateen kuoleman jälkeen. Antiikin aikana teokset laitettiin kuitenkin Hippokrateen nimiin, koska niiden sisältämät opetukset seuraavat hänen pääperiaatteitaan. Usein puhutaan kuitenkin yksinkertaisuuden vuoksi ”Hippokrateen kirjoituksista” tai ”hippokraattisista kirjoituksista”. Kysymys siitä, mitkä näistä teoksista olisivat mahdollisesti Hippokrateen itsensä kirjoittamia, tunnetaan hippokraattisena ongelmana.

pienoiskuva|vasen|pysty|Kuvitettu alkukirjain Hippokrateen Aforismien käsikirjoituksesta 1300-luvulta. Torveen puhaltava demoni saattaa olla sairauden vertauskuva.
Teoskokoelma on toimitettu mahdollisesti Aleksandrian kirjastossa hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. Myöhemmin sen toimittivat uudestaan Dioskurides ja Artemidoros Kapiton ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Monet lääkärit, kuten Herofilos, Apollonios Kitionlainen ja antiikin merkittävin hippokraatikko Galenos, kirjoittivat teoksiin kommentaareja. Nykyisen muotonsa hippokraattisten kirjoitusten kokoelma sai vasta renessanssiajalla, kun sekalaisten käsikirjoitusten välittämät tekstit painettiin kirjoiksi.

 Tekstilaitokset 

Koko tekstikorpuksen editio princeps eli ensimmäinen painettu laitos oli latinankielisenä käännöksenä vuonna 1525 (fol.). Sen toimitti Marcus Fabius Calvus Roomassa. Ensimmäisen kokonaisen kreikankielisen laitoksen painoi Aldus Manutius Venetsiassa heti seuraavana vuonna (1526, fol.).Rutkow 1993, s. 23. Se oli painettu käsikirjoituksista ilman, että kirjureiden virheisiin olisi juurikaan tehty korjauksia. Ensimmäinen laitos, jota voidaan kutsua edes jollakin tavalla kriittiseksi laitokseksi, oli Girolamo Mercurialen (Hieronymus Mercurialis) tekemä (Venetsia, 1588, fol.). Sen syrjäytti jo pian Anuce Foësin (Anutius Foesius) laitos (Frankfurt am Main, 1595, fol.), joka oli pitkään paras täydellinen laitos. Muista mainittakoon vielä Jan Antonides van der Lindenin laitos (Lugdunum Batavorum = Leiden, 1665, 2 osaa, 8vo.). Kaikki kolme viimeksi mainittua pitivät sisällään sekä kreikankielisen tekstin että latinankielisen käännöksen. René Chartier julkaisi laitoksen, joka käsitti sekä Hippokrateen että Galenoksen teokset (Pariisi, 1638–1689). Samoin teki Karl Gottlob Kühn (Leipzig, 1827, 3 osaa).

Merkittävimpiin uudenaikaisempiin laitoksiin kuuluu Émile Littrén toimittama versio, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1839 ja viimeinen vuonna 1861. Se sisältää uuden, käsikirjoituksia yhdistelemällä korjatun tekstin ja ranskankielisen käännöksen sekä johdannon ja paljon tieteellisiä ja filologisia huomioita. Laitos on oppinut mutta kuitenkin joskus epätäsmällinen.Jones 1868, s. 62–63. Huomattava on myös Franz Z. Ermerinsin toimittama laitos (Utrecht, 1859–1864).

Vuodesta 1967 on ilmestynyt tärkeä nykyaikainen laitos Collection Budé -kokoelmassa Jacques Jouannan johdolla. Se sisältää kreikankielisen tekstin, ranskankielisen käännöksen sekä kommentaarin. Merkittäviin kaksikielisiin laitoksiin kuuluu myös Corpus medicorum Graecorum -kokoelmassa julkaistu saksan- ja ranskankieliset käännökset sisältävä laitos. Sitä julkaisee Berliinissä Akademie Verlag.

 Sisältö 

Hippokraattisiin teoksiin lukeutuu oppikirjoja, luentoja, tutkielmia, muistiinpanoja ja filosofisia esseitä erilaisista lääketieteellisistä aiheista, ilman mitään erityistä järjestystä.Rutkow 1993, s. 23. Teokset on kirjoitettu erilaisille yleisöille, sekä ammattilaisille että maallikoille, ja ne on joskus kirjoitettu päinvastaisista näkökulmista; kokoelmaan kuuluvien teosten esittämien näkemysten välillä on joskus merkittäviäkin ristiriitoja.

Eräs merkittävä osa teoksista sisältää tapauskertomuksia, yhteensä 42 kappaletta. Näistä suurin osa, 25, johti potilaan kuolemaan.Garrison 1966, s. 95. Suurin osa teosten kuvaamista taudeista on luonteeltaan endemisiä: vilustumisia, ravitsemukseen liittyviä, keuhkokuumeita jne.Jones 1868, s. 51.

 Kieli ja tyyli 

Koko tekstikorpus on kirjoitettu joonialaisella murteella, vaikka Kos sijaitsi alueella, jossa puhutaan doorilaista murretta. Tätä voi verrata siihen, että renessanssiajan tieteilijät käyttivät teoksissaan latinaa oman kansankielensä sijaan.Jones 1868, s. 23.

Kokoelman kirjoitustyyliä on arvostettu kauan, ja sitä on kuvattu selkeäksi, tarkaksi ja yksinkertaiseksi.Garrison 1966, s. 99. Sitä on pidetty myös objektiivisena ja ytimekkäänä, vaikkakin myös koruttomana ja totisena.Jones 1868, s. 10. Kaikkia kokoelman teoksia ei ole kirjoitettu tällaisella ”lakonisella” tyylillä, mutta suurin osa on; tällaisen tyylin käyttäminen oli hippokraattinen käytäntö.Adams 1891, s. 18.

 Hippokrateen vala 

Tunnetuin teos hippokraattisten tekstien joukossa on Hippokrateen vala, joka on merkittävä virstanpylväs lääketieteen etiikassa. Vala on sekä filosofinen että käytännöllinen; se ei käsittele pelkästään abstrakteja periaatteita, vaan myös sellaisia käytännöllisiä asioita kuten munuaiskivien poistamista tai opettajan auttamista taloudellisesti. Vala on monimutkainen eikä se todennäköisesti ole yhden henkilön kirjoittama. Valaa käytetään edelleen, mutta ei useinkaan ikänsä vuoksi alkuperäisessä muodossaan.Jones 1868, s. 217.Garrison 1966, s. 96.

 Luettelo teoksista 
pienoiskuva|upright|Corpus Hippocraticumin laitos Magni Hippocratis medicorum omnium facile principis, opera omnia quae extant, 1657.

Teoksia on jaoteltu useilla eri tavoilla. Littré on jaotellut ne seuraavasti:

Luokka I – teokset, joita on pidetty aitoina Hippokrateen teoksina

 Muinaisesta lääketieteestä (kreik. ; lat. De prisca medicina)
 Ennalta tietämisestä (; Prognosticon)
 Aforismit (; Aphorismi)
 Epidemiat (; Epidemia tai De morbis popularibus), kirjat I ja III
 Ruokavaliosta akuuteissa sairauksissa (; De diaeta in morbis acutis tai De victus ratione in morbis acutis)
 Ilmoista, vesistä ja paikoista (; De aëribus, aquis, et locis)
 Nivelistä (; De articulis)
 Murtumista (; De fracturis)
 Paikoilleen asettamisen välineistä (; Mochlicus)
 Lääkärin toimesta eli Kirurgia (; De officina medici) (mainitaan myös viidennessä luokassa)
 Pään vammoista (; De capitis vulneribus)
 Vala (; Jusjurandum)
 Laki (; Lex)

Luokka II – Polyboksen teokset

 Ihmisen luonnosta (; De natura hominis)
 Terveyden aikaisesta elämäntavasta (; De salubri victus ratione)

Luokka III – Hippokratesta varhaisemmat teokset

 Koslaiset ennusteet ( eli ; Coacae praenotiones tai Coa praesagia)
 Ennusteen tekeminen (; Prorrhetica tai Praedictiones), kirja I

Luokka IV – Hippokrateen koulukunnan kirjoitukset, Hippokrateen aikalaiset tai oppilaat

 Haavaumista (; De ulceribus)
 Avanteista (; De fistulis)
 Peräpukamista (; De haemorrhoidibus)
 Ilmoista (; De flatibus)
 Pyhästä taudista (; De morbo sacro)
 Kohdista ihmisessä (; De locis in homine)
 Taidosta (; De arte)
 Elämäntavoista (; De diaeta tai De victus ratione)
 Unista (; De insomniis) (Elämäntapojen neljäs kirja)
 Vaivoista (; De affectionibus)
 Sisäisistä vaivoista (; De internis affectionibus)
 Taudeista (; De morbis), kirjat I, II, III
 Seitsemännen kuun sikiöstä (; De septimestri partu)
 Kahdeksannen kuun sikiöstä (; De octimestri partu)

Luokka V – teokset, jotka ovat vain poimintoja ja muistiinpanoja

 Epidemiat (; Epidemiorum), kirjat II, IV, V, VI ja VII
 Ruumiinnesteistä eli Humoraaleista (; De humoribus)
 Nesteiden käytöstä (; De liquidorum usu)
 Lääkärin toimesta eli Kirurgia (; De officina medici) (mainitaan myös luokassa I)

Luokka VI – tuntemattoman ennen Aristotelesta eläneen tekijän tutkielmat, jotka muodostavat omanlaisensa kirjoitusten joukon

 Siemenestä (; De genitura)
 Pikkulasten luonnosta (; De natura pueri)
 Taudeista (; De morbis), kirja IV
 Naisten taudeista (; De mulierum morbis)
 Nuorten naisten taudeista (; De virginum morbis)
 Hedelmättömistä naisista (; De sterilibus)

Luokka VII – mahdollisesti Leofaneen teokset

 Superfetaatiosta (; De superfetatione)

Luokka VIII – Hippokratesta myöhäisemmät teokset, kirjoitettu suunnilleen Aristoteleen ja Praksagoraan aikana

 Sydämestä (; De corde)
 Ravinnosta (; De alimento)
 Lihoista (; De carnibus)
 Viikoista (, De septimanis)
 Prorrhetikon (; Prorrhetica), kirja II
 Rauhasista (; De glandulis)
 Poimintoja teoksesta Luiden luonnosta (; De natura ossium)

Luokka IX – joukko tutkielmia, katkelmia ja kokoomateoksia, joita kukaan antiikin aikainen kriitikko ei lainaa

 Lääkäristä (; De medico)
 Kunniallisesta käytöksestä (; De decenti habitu)
 Säännöt (; Praeceptiones)
 Anatomiasta (; De anatomia)
 Näköaistista (; De Visu)
 Hampaistosta (; De dentitione)
 Naisten luonnosta (; De natura muliebri)
 Sikiön poistamisesta (; De exsectione foetus)
 Aforismit (; Aphorismi), kahdeksas osa
 Luiden luonnosta (; De natura ossium)
 Kriiseistä (; De crisibus)
 Kriittisistä päivistä (; De diebus criticis)
 Puhdistavista lääkkeistä (; De medicamentis purgativis)

Luokka X – nykyisin kadonneet teokset, jotka ovat kuuluneet kokoelmaan

 Vaarallisista haavoista
 Heittoaseista ja haavoista
 Taudeista

Luokka XI – apokryfiset kirjoitukset, kirjeet ja keskustelut

 Lähteet 









 Viitteet 

 Kirjallisuutta 
 Suomennokset 






 Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia 













 Aiheesta muualla 

 Works by Hippocrates, käännös Francis Adams. The Internet Classics Archive 
 Collection hippocratique à la BIUM , Littrén laitos Hippokrateen teoksista. Collection Medic@  
 Digital Hippocrates Cultural Heritage Language Technologies 

*