Nomeansno

NoMeansNo oli kanadalainen punk rock -yhtye. Alun perin se on kotoisin Victoriasta,  mutta nyttemmin jäsenet ovat asettuneet Vancouveriin.

Yhtye ei ole pitkän uransa aikana koskaan nauttinut suurempaa valtavirtasuosiota, mutta eivätpä he sitä vaikuta suuremmin hakeneenkaan. Silti heillä on vannoutunut ja asialleen omistautunut kuulijakunta  Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa, myös Suomessa. Yhtye kiertää tiheään tahtiin molemmilla mantereilla ja on saavuttanut tietynasteisen kulttimaineen. 

Historia
Yhtyeen perustivat vuonna 1979 veljekset Rob Wright (basso ja laulu) s. 1954 ja John Wright (rummut, koskettimet ja laulu) s. 1962. 25-vuotias Rob palasi kotikaupunkiinsa Victoriaan työskenneltyään sitä ennen Calgaryssa ja alkoi soittaa silloin 16-vuotiaan veljensä kanssa cover-yhtyeessä ”Castle”http://kzsu.stanford.edu/pguide/1996Autumn/p7.html . Pian he kuitenkin alkoivat keskittyä omaan projektiinsa. Nimensä yhtye sai raiskauksia vastustavan mainoskampanjan sloganista. Ensimmäisen neljän vuoden aikana duon musiikki näytti ottavan vaikutteensa yhtä lailla jazzista ja progressiivisesta rockista kuin punk rockistakin. John sai high school -aikanaan muodollisen koulutuksen jazz-rumpaliksi, ja tämän voikin huomata hänen tavastaan pidellä rumpukapuloita (ns. traditional grip). Musiikkilehdet luonnehtivat heidän ensimmäisiä levytyksiään muun muassa ”Devoksi jazz tripillä”, ”taidekoulun käyneeksi Motörheadiksi” ja ”psykoottisia steroideja nauttineeksi Wireksi”. Yhtyettä on tituleerattu ”math rockin” merkittäväksi vaikuttajaksi, ja jopa sen luojaksi. Englanninkielinen artikkeli Math rockista Wikipediassa  

Wrightin veljekset äänittivät ensimmäiset teoksensa kahdestaan vanhempiensa kellarissa vuonna 1979. Ensimmäiset kaksi omakustannetta (”Look, here come the wormies -single” ja ”Betrayal, fear, anger and hatred - EP”) sisälsivät uuden aallon kieroutunutta pop-soundia, hyvin erilaista kuin tätä seuraavat julkaisut. Veljesten alettua keikkailun 1980-luvun alkuvuosina kaksistaan rummut-basso-laulu-kokoonpanolla alkoi muodostua myös heidän sittemmin tutuksi tullut omalaatuinen ja hyvin muista erottuva tyylinsä. Tuon ajanjakson kappaleet on taltioitu ”Mama”-LP:lle (uudelleenjulkaistu 2004).

Vuonna 1983 yhtyeeseen liittyi kitaristi/laulaja Andy Kerr, joka soitti aiemmin John Wrightin kanssa yhtyeessä Infamous Scientists. Kerr yleensä esiintyi salanimillä, kuten ”Buttercup” ja ”None-Of-Your-Fucking-Business”. Hän toi yhtyeeseen Hardcore punk-särmää ja oli sen tärkeä jäsen vuoteen 1992 saakka. Hänet on usein virheellisesti mainittu laulamiensa kappaleiden sanoittajana. Kerrin laululliset avut tulivat tarpeeseen Rob Wrightin kärsiessä äänihuulten kyhmyistä 1980-luvulla, ja Kerr lauloikin muun muassa lähes puolet Small Parts Isolated and Destroyed -levyn kappaleista. Vaikka Rob Wright onkin yhteen pääasiallinen sanoittaja ja säveltäjä, kaikki yhtyeen jäsenet ovat tuoneet oman panoksensa NoMeansNo-levytyksiin ja niinpä melkein koko heidän materiaalinsa onkin päätetty kreditoida yhtyeen nimiin.

Wrong-levyä pidetään yleisesti yhtyeen parhaana ja sen tuotantoa parhaiten edustavana levynähttp://www.guypetersreviews.com/nmn.php. ”Soittaminen on hämmästyttävän taitavaa, Wrightin veljekset vaihtavat vaivatta tempoa ja ajastuksia samalla kun Kerrin partaveitsenterävät lyriikat iskevät juuri oikeissa paikoissa”.allmusic ((( Wrong > Overview )))

Andy Kerr kyllästyi kahdeksan vuoden jälkeen yhtyeen intensiiviseen keikkarytmiin ja päätti lopettaa. Hän muutti asumaan Amsterdamiin, missä hän asuu tänäkin päivänä perheineen. Kerrin jätettyä yhtyeen, Wrightin veljekset äänittivät kahdestaan levyn Why Do They Call Me Mr. Happy?. Sittemmin yhtyeeseen liittyi kitaristi Tom Holliston (Showbusiness Giants, The Hanson Brothers). Yhtye kiersi myös 90-luvun puolivälin tienoilla jonkin aikaa kokoonpanolla, jossa oli kaksi rumpalia; John Wrightin lisäksi Ken Kempster. Uudella kokoonpanolla on  julkaistu mm. Worldhood of the World (as such), Dance of the Headless Bourgeoisie, One ja viimeisimpänä All Roads Lead to Ausfahrt (julkaistu 2006). Viimeisimmän julkaisi Yhdysvalloissa AntAcidAudio ja Euroopassa  Southern Records. Vuonna 2004 julkaistiin myös kokoelma The People's Choice, johon on koottu fanien äänestyksen perusteella valitut parhaat kappaleet.

NoMeansNo -levyt julkaisi pitkään legendaarisen Jello Biafran luotsaama levy-yhtiö Alternative Tentacles. Tämä yhteistyö päättyi vuonna 2002. Sittemmin yhtye on uudelleenjulkaissut vanhoja albumeitaan oman Wrong Records -yhtiönsä kautta, Southern Records:in hoitaessa jakelun.

Vuoden 2008 yhtye vietti taukoahttp://www.seemagazine.com/article/music/music-previews/no0402/, mutta julkaisi heinäkuussa 2009 kotisivuillaan tiedon aikeistaan julkaista uusi studioalbumi tulevan talven kuluessa. Myös albumi Wrong on sivun uutisten mukaan tarkoitus julkaista uudelleen.

Lokakuussa 2016 yhtye ilmoitti Facook-sivuillaan lopettavansa toimintansa.

Yhtyeen musiikki
Jo ensimmäisillä levytyksillään he tekivät vaikutuksen soittotaidoillaan ("todennäköisesti monimutkaisimpia sävellyksiä joita punk rockin saralla voi löytää"allmusic ((( Wrong > Overview )))). Yhtye on myös saanut paljon vaikutteita jazzista; Robin ”nilkuttavien” ja melodisten bassokuvioiden on sanottu tuovan mieleen Charles Mingusin ja Johnin rumpujen kuulostavan toisinaan hieman Elvin Jonesin tai Art Blakeyn vastaavilta. Moni muusikko myös mainitsee saaneensa vaikutteita Johnin tyylistä soittaa rumpuja, kuten esim. Dave Grohl9/18/07 Grohl-hosted show on BBC Radio 1http://www.moderndrummer.com/updatefull/200001287/Dave%20Grohl .

NoMeansNo:n sanoitukset sisältävät paljon "Wright/wrong/right"-sanaleikkiä sekä kosolti mustaa huumoria. Eräs kriitikko esittää että NoMeansNo voisi hyvinkin olla antanut vaikutteita monelle 90-luvun alun math rock ja emo-yhtyeelle.allmusic ((( Live & Cuddly > Review )))

Yhtyeen tuotannossa vaikuttavaa on myös heidän kykynsä hyppiä eri tyylilajien välillä silti musiikillisen identiteettinsä säilyttäen. He saattavat vaihtaa valituslaulusta thrash-metalliin, monimutkaisesta yksinkertaiseen ja riitasointuisesta melodiseen onnistuen silti kuulostamaan vain itseltään. 

Sivuprojektit
NoMeansNo:n alter ego on The Hanson Brothers, kvartetti jossa John laulaa ja Mike Branum  (The Freak Accident) soittaa rumpuja. Aiemmin rumpuja yhtyeessä soitti Ken Kempster. Hanson Brothersia voisi melkein tituleerata Ramones-tribuuttiyhtyeeksi, mutta sanoituksissaan he pilailevat ”punaniskaisten” kanadalaisten jääkiekkofanien kustannuksella. Useimpien levytysten nimet ja kansitaide viittaavat jollain tavalla Ramonesiin. Sanoitukset keskittyvät pääasiassa jääkiekkoon, oluenjuontiin ja naisiin. Nimi viittaa elokuvassa Lämäri (Slap Shot) esiintyviin roolihahmoihin.

Rob Wrightin alter ego on autoritäärisen näköinen Mr. Wrong, joka pukeutuu papin vaatteisiin ja poseeraa usein haulikon kanssa. Mr. Wrong on käytännössä Rob Wright, joka laulaa ja soittaa bassokitaraa ilman muuta säestystä.

Tom Holliston esiintyy usealla The Showbusiness Giants -yhtyeen levyllä ja on julkaissut myös kolme soololevyä.

Andy Kerr ja John Wright soittivat 1980-luvun alussa yhtyeessä Infamous Scientists. Lähdettyään NoMeansNo:sta Kerr julkaisi soololevyn ja on tehnyt yhteistyötä myös muusikko Scott Hendersonin (Shovelhead) kanssa nimellä Hissanol. Kerr myös vaikuttaa duossa nimeltä Two Pin Din.

NoMeansNo ja Suomi

Yhtye on Suomessa varsin suosittu huolimatta vähäisestä medianäkyvyydestä. He ovat kiertäneet Suomea useaan otteeseen mm. Deep Turtlen kanssa. ”Would we be... Live?” -DVD:llä kitaristi Tom Hollistonilla on Lontoon keikalla päällään Tampereen Tapparan pelipaita ja ”Live + Cuddly” -levylle on otettu introksi Radio 957:n radiomainos Tullikamarin keikasta.

Keikat SuomessaNoMeansNo discography (lista epätäydellinen, koska esim. em. radiomainos Tampereen keikasta on tehty ennen vuotta -91):

1990
 00.00   Vaasa      Club 25
 00.00   Turku      A-Panimo
 00.00   Tampere

1994
 23.06.	Joensuu    Kerubi	Deep Turtle  	 
 24.06.	Joensuu    Kerubi	Deep Turtle 	 
 25.06.	Nummirock  Nummijärvi 		  	 
 26.06.	Jyväskylä  FM		Deep Turtle 	 
 27.06.	Helsinki   Lepakko	Deep Turtle 	 
 28.06.	Tampere	   Tulliklubi	Deep Turtle

1996
 18.06.	Oulu	   Cafe Rumba	Radiopuhelimet, Brüssel kaupallinen  	  	   	 
 19.06.	Tampere	   Yo talo 	 	  	 
 20.06.	Joensuu	   Kerubi 

1998
 03.09.	Helsinki   Tavastia  	Greenhouse AC 	   	 
 04.09. 	Tampere	   Tulliklubi 	Greenhouse AC	  	 
 05.09. 	Jyvaskylä  Lutakko 	Greenhouse AC 	  	 
 06.09. 	Oulu	   45 special	Greenhouse AC

2007
 17.04.	Turku	   Klubi
 18.04.	Tampere	   Tulliklubi
 19.04.	Jyväskylä  Lutakko
 20.04.	Helsinki   Nosturi

Jäsenet
Nykyinen kokoonpano
Rob Wright – basso, laulu, kitara (1979–)
John Wright – rummut, laulu, koskettimet (1979–)
Tom Holliston – kitara, laulu (1993–)

Entiset jäsenet
Andy Kerr – kitara, laulu, joitain basso-osuuksia (1983–1992)
Ken Kempster – toiset rummut (1993–1997)

Diskografia

Studio-LP:t
 1982 - Mama (uudelleenjulkaistu bonusraidoin 2004)
 1986 - Sex Mad
 1988 - Small Parts Isolated and Destroyed
 1989 - Wrong ( uudelleenjulkaistu bonusraidoin 2005)
 1991 - The Sky Is Falling and I Want My Mommy (mukana Jello Biafra)
 1991 - 0 + 2 = 1
 1993 - Why Do They Call Me Mr. Happy?
 1994 - Mr. Right & Mr. Wrong / One Down & Two to Go
 1995 - The Worldhood of the World (As Such)
 1998 - Dance of the Headless Bourgeoisie (uudelleenjulkaistu bonusraidoin 2005)
 2000 - One
 2006 - All Roads Lead to Ausfahrt

EP:t
 1981 - Betrayal, Fear, Anger, Hatred
 1985 - You Kill Me
 1988 - The Day Everything Became Nothing
 1990 - The Power of Positive Thinking
 1996 - Would We Be Alive?
 1997 - In the Fishtank Volume 1
 2001 - Generic Shame

Singlet
 1980 - Look, Here Come the Wormies
 1987 - Dad
 1991 - Oh, Canaduh
 1994 - Leave the Seaside – live bootleg 7"

Livealbumit
 1988 - Live at the Paradiso Amsterdam - bootleg - VPRO-radioaseman äänite.
 1989 - Peel Sessions – Äänitetty BBC Studioilla, mutta käytännössä live-esitys.
 1990 - Live in Warsaw – bootleg-kasetti
 1991 - Live + Cuddly

Kokoelmat
 1985 - It Came from the Pit
 1990 - Terminal City Ricochet (samannimisen elokuvan soundtrack)
 1992 - Clam Chowder & Ice Vs. Big Macs and Bombers
 1992 - Virus 100 (a cappella-versio Dead Kennedys -kappaleesta "Forward to Death")
 1996 - Chaotic Soup (Split with Ultra-Bide) 
 2004 - The People's Choice

Videografia
 2004 - Would We Be...Live? (DVD live-taltiointi Lontoosta, NoMeansNo ja The Hanson Brothers)

 Lähteet 

Aiheesta muualla
 Nomeanswhatever.com virallinen sivusto: keskustelufoorumi, kiertuekalenteri, uutisia
 Southern  levy-yhtiön sivusto (Euroopan jakelija)
 NoMeansNo biografia  Alternative Tentacles -sivustolla
 NoMeansNo-profiili Perfect Sound Forever
 NoMeansNo discography fanisivusto

 NoMeansNo MySpace
 Keikka-arvostelu 
 The Ruckus - Tom Hollistonin haastattelu maaliskuulta 2009, mukana NMN ja Hanson Brothers-materiaalia 
 Two Pin Din -yhtyeen kotisivut

Luokka:Kanadalaiset punkyhtyeet