George E. Smith

George Elwood Smith  (s. 10. toukokuuta 1930 – 28. toukokuuta 2025) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hän tutki ja kehitti esimerkiksi digitaalikameroissa käytettäviä puolijohdeantureita eli CCD-kennoja, mistä hän sai puolet vuoden 2009 fysiikan Nobelista yhdessä Willard S. Boylen kanssa. Toisen puolen sai valokuitujen käyttöä tutkinut Charles K. Kao.

Smith syntyi White Plainsissa, New Yorkin osavaltiossa, vuonna 1930. Neljän Yhdysvaltain laivastossa vietetyn vuoden jälkeen hän opiskeli fysiikkaa Pennsylvanian yliopistossa Philadelphiassa ennen kuin suoritti tohtorin tutkinnon Chicagon yliopistossa, vuonna 1959. Sen jälkeen hän siirtyi Bell Labsiin ja työskenteli Boylen alaisuudessa tutkien metalliteknologioiden elektronisia ominaisuuksia matalassa lämpötilassa, ennen kuin Boyle nimitti hänet uusien laitekonseptien ryhmän johtajaksi.

Samaan aikaan kun CCD-kennot keksittiin hyödyntäen Bell Labsin aiempaa metallioksidipuolijohdekondensaattorien keksintöä, Smith työskenteli piidiodimatriisiin perustuvan videopuhelimen parissa. Sitä ei koskaan kehitetty loppuun, koska miljoona täydellistä diodia sisältävien sirujen valmistaminen olisi vaikeaa, mutta hänen digitaalisen kuvantamisen tutkimuksensa auttoi kollegoita ymmärtämään CCD-kennojen potentiaalin tähän tarkoitukseen. Boyle oli luonnostellut CCD-tekniikkaa käytettäviksi nopeina muistisiruina.

 Lähteet 

Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot
Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1930 syntyneet
Luokka:Vuonna 2025 kuolleet