Pjotr Pavlenko

Pjotr Andrejevitš Pavlenko (, 11. heinäkuuta (J: 29. kesäkuuta) 1899 Pietari – 16. kesäkuuta 1951 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Pjotr Pavlenko syntyi pikkuvirkamiehen ja opettajattaren perheeseen. Hän vietti lapsuutensa Tbilisissä. Vuonna 1920 hän liittyi bolševikkipuolueeseen ja palveli puna-armeijassa. Vuodesta 1924 lähtien hän työskenteli Neuvostoliiton kaupallisessa edustustossa Istanbulissa. Moskovaan palattuaan hän liittyi Pereval-kirjailijaryhmään. Pavlenko järjesti vuonna 1930 tunnettujen neuvostokirjailijoiden matkan Turkmenistaniin. Hän osallistui Suomen talvisotaan ja toiseen maailmansotaan toimittajana. Vuodesta 1945 lähtien Pavlenko asui Krimillä, jossa hän johti paikallista kirjailijajärjestöä. Hän toimi myös Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana. Elämänsä viimeisinä vuosina Pavlenko matkusteli Amerikassa ja Euroopassa. Hänet on palkittu Leninin kunniamerkillä.

Alkuvaiheen orientalistisia kertomuksiaan lukuun ottamatta Pavlenko on tyypillinen sosialistisen realismin edustaja. Kirja Putešestvije v Turkmenistan (”Matka Turkmenistaniin”, 1931–1932) kuvaa sosialistista rakennustyötä. Romaanin Barrikady (”Barrikaadit”, 1932) aiheena on Pariisin kommuuni. Romaani Na Vostoke (”Idässä”, 1936–1937) kertoo fasismin nousun muodostamasta sotilaallisesta uhasta. Josif Stalinia ylistävä romaani Onni (Štšastje, 1947) kuvaa Krimin sodanjälkeistä uudelleen asuttamista mutta ei mainitse sanallakaan krimintataarien karkottamista. Vuonna 1948 Pavlenko sai siitä Stalin-palkinnon. Pienoisromaania ”Aroaurinko” (Stepnoje solntse) pidetään yhtenä kirjailijan onnistuneimmista teoksista.

Pavlenko laati myös elokuvien käsikirjoituksia. Vuonna 1941 hän sai Stalin-palkinnon Sergei Eisensteinin ohjaaman Aleksanteri Nevskin käsikirjoituksesta. Hänen Mihail Tšiaurelin kanssa käsikirjoittamansa Vala (Kljatva) ja Berliini kukistuu 1–2 (Padenije Berlina 1–2<) saivat Stalin-palkinnot vuosina 1947 ja 1950. Myöhemmin ne tuomittiin tyypillisinä Stalinin henkilönpalvonnan ilmentyminä.

Elokuvakäsikirjoitukset
 Aleksanteri Nevski (Aleksandr Nevski), 1938. Viitattu 13.11.2022
 Saksalaisten sotajoukkojen lyöminen Moskovan lähistöllä (Razgrom nemetskih voisk pod Moskvoi) 1942 (dokumentti). Viitattu 13.11.2022
 Vala (Kljatva), 1946. Viitattu 13.11.2022
 Berliini kukistuu 1 (Padenije Berlina 1), 1949. Viitattu 13.11.2022
 Berliini kukistuu 2 (Padenije Berlina 2), 1949. Viitattu 13.11.2022
 Ensimmäinen presidentti (Jakov Sverdlov), 1951. Viitattu 13.11.2022
 Venäläinen rapsodia (Kompozitor Glinka), 1952. Viitattu 13.11.2022

Suomennetut teokset
 Onni: romaani. Suom. Vuokko Ahveninen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1949.
 Aroaurinko: kertoelma. Suom. Eira Haahti. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1952.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Pjotr Pavlenko 

Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat
Luokka:Venäläiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1899 syntyneet
Luokka:Vuonna 1951 kuolleet