Sateenkaarikaija

Sateenkaarikaija (Purpureicephalus spurius) on Australian lounaiskolkassa tavattava kaijalaji. Se on sukunsa ainoa edustaja.

 Koko ja ulkonäkö 
vasen|pienoiskuva|Todennäköisesti naaras sateenkaarikaija (päätellen alaperän ja vatsan punaisesta, jossa on runsaasti vihreää seassa)
Linnun pituus on noin 36 senttimetriä ja paino 105–156 grammaa. 

Pitkäpyrstöisen papukaijan höyhenpuku on hyvin värikäs: selkäpuoli on vihreä, alapuoli pääosin violetti, alaperä ja päälaki punaiset, posket ja yläperä keltaiset. Nokka on harmaa ja ylänokka on pidentynyt kunnon koukkunokaksi, koivet ovat ruskeat ja iiris tummanruskea.

Naaraat ovat usein himmeämmän värisiä, mutta naaraiden ulkonäkö vaihtelee paljon: osa on yhtä kirkasvärisiä kuin koiraat. Alaperän ja jalkojen höyhenissä on myös ero: koirailla ne ovat suurimmaksi osaksi punaiset, ja keltavihreät höyhenten kärjet ovat kapea, naarailla keltavihreää on enemmän ja laajemmalti.

Nuoren linnun päälaki on tummanvihreä. 

Vanhin vankeudessa elänyt yksilö eli 15,3-vuotiaaksi.AnAge 
vasen|pienoiskuva|Nuori

 Esiintyminen 
Sateenkaarikaijat elävät Australian lounaisosassa Perthin lähellä, Moorejoen eteläpuolella. Lajin elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja populaation koko on yli 20 000 yksilöä.

 Elinympäristö 
Sateenkaarikaijat ovat varsin riippuvaisia marrista (Eucalyptus calophylla eli Corymbia calophylla), ja asuvat marrimetsiköissä, viljelysmaiden, vesistöjen ja valtateiden reunoilla. Lajia tavataan toisinaan myös Perthin esikaupunkialueilla.

 Lisääntyminen 
Lajin pesintä alkaa elokuussa ja jatkuu joulukuuhun. Pesä on tavallisesti vesistön lähellä kasvavan eukalyptuksen kolossa vaihtelevalla korkeudella. Naaras munii neljästä seitsemään munaa, tavallisesti viisi, joita se hautoo keskimäärin 20 päivää. Poikaset jättävät pesän viiden viikon ikäisinä, minkä jälkeen ne pysyttelevät vanhempiensa seurassa vielä muutamia kuukausia.

 Ravinto 
Sateenkaarikaijan ruokavaliosta pääosan muodostavat marrin siemenet, joiden syömiseen sateenkaarikaijan nokka on kehittynyt. Se syö myös muiden kasvien siemeniä, kukkia ja nuppuja sekä hyönteisiä ja niiden toukkia.

 Lähteet 
 Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. 
 World Parrot Trust 

 Viitteet 

Luokka:Kaijat