Gregorius Hallenius

Gregorius A. Hallenius (noin 1702–1772) oli suomalainen paikallishistorioitsija ja erityisesti Mynämäen kihlakunnan muinaismuistojen tutkija.

Halleniuksen kaksiosaista väitöskirjaa Wirmoënsis in Finlandia territorii memorabilia (1738, 1741) on verrattu Daniel Jusleniuksen Turun historiasta kertovaan teokseen Aboa Vetus et Nova. Hallenius kuvailee teoksessa paikkakunnan luontoa, väestöä ja historiaa, ja teos sisältää tietoja esimerkiksi Maunu Tavastista ja Hietamäen kirkosta. Työn pääohjaaja oli historioitsija Algoth Scarin, joka yleisemminkin edisti paikallishistorian tutkimusta Suomessa. Aarno Saleva käänsi siitä Hietamäkeä koskevan osan suomeksi vuonna 1997.. Toivo Viljamaa on suomentanut koko teoksen vuonna 2012.

Halleniuksen veli oli kielitieteilijä Matthias Hallenius.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 





Luokka:Suomalaiset historioitsijat
Luokka:Vuonna 1702 syntyneet
Luokka:Vuonna 1772 kuolleet