Ensio Mäkinen

Muisto Ensio Mäkinen (31. toukokuuta 1909 Jääski – 5. joulukuuta 1980 Lavia)Mäkinen Ensio, Kankaanpään Vanha hautausmaa, Kankaanpää, Keskuskadulta läpikäytävän portilta tultaessa ensimmäisestä asfalttiristeyksestä vasemman käytävän oikean puoleisessa rivissä käytävän reunassa oleva hauta, viitattu 23.11.2023 oli suomalainen metsäteknikko ja sotakirjailija.50-vuotiaita, Metsätalousneuvoja Ensio Mäkinen Kankaanpäässä, Helsingin Sanomat, 1959, No 144, sivu 10, julkaistu 31.5.1959

Mäkisen vanhemmat olivat läksiäinen Juho Taavetti Mäkinen ja Olga Maria (o.s. Pekonen). He muuttivat vuonna 1915 Jääskestä Joutsenoon ja asettuivat myöhemmin tilallisiksi Keski-Suomeen Savenahon Syrjälään Leivonmäellä. Mäkinen avioitui pieksämäkeläisen kansakoulunopettajan tyttären Katri Inkeri Ollikaisen kanssa vuonna 1934.Leivonmäen seurakunnan uutisia, Avioliittoon kuulutettuja: Metsänhoitokoulun oppilas Muisto Ensio Mäkinen ja kansakoulunopettajan tytär Katri Inkeri Ollikainen Pieksämäeltä, Itä-Häme, 1934, No 14, sivu 3, julkaistu 2.2.1934 Mäkinen kävi kansalaisopiston ja valmistui metsäteknikoksi Nikkarilan metsäkoulusta vuonna 1934. Sen jälkeen hän toimi Etelä-Pohjanmaan metsänhoitolautakunnan metsätalousneuvojana sekä Karhula Oy:n palveluksessa. Vuonna 1938 hänet valittiin Satakunnan metsänhoitolautakunnan metsätalousneuvojaksi. Vuonna 1938 Mäkinen muutti perheineen Muuramesta Kankaanpäähän.Satakunnan Kansa, 1938, No 39, sivu 7, julkaistu 17.2.1938

Talvisodan sytyttyä Mäkinen liittyi kersanttina Jalkaväkirykmentti 27 viidenteen komppaniaan toimien myös joukkueensa varajohtajana. Komppania toimi Suomussalmen, Kuhmon ja Raatteen alueilla. Sotapäiväkirjan mukaan kersantti Muisto Ensio Mäkinen haavoittui taisteluissa 30.1.1940 pian sen jälkeen kun joukkue oli saapunut Kälkäsenjärvelle ja Mäkinen joutui kuukaudeksi sairaalaan ja lomalle vastaavasti kuten Mäkisen vuonna 1940 kirjoittamassa kirjassa Hiihtopartiossa kirjan päähenkilölle käy. Muutoinkin Mäkisen kirja seuraa melkeinpä sanatarkasti sotapäiväkirjan tapahtumia.

Mäkinen palkittiin vuonna 1940 2. luokan vapaudenmitalilla urhoollisuudesta, neuvokkuudesta ja uutteruudesta.Helsingin Sanomat, 1940, No 197, sivu 2, julkaistu 24.7.1940 Sodan jälkeen Mäkinen toimi työnsä ohella Kansallis-Osake-Pankin haarakonttorien valvojana Kankaanpäässä ja PorissaHelsingin Sanomat, 1964, No 340, sivu 36, julkaistu 16.12.1964Uusi Suomi, 1961, No 309, sivu 19, julkaistu 15.11.1961 sekä oli perustamassa Kankaanpään Lions Club yhdistystä vuonna 1956.Lion Viesti 2010-2011, Piiri 107-M, sivu 5

Mäkinen muutti Poriin vuonna 1964 puolisonsa kuoltua vuonna 1961Uusi Suomi, 1961, No 232, sivu 4, julkaistu 29.8.1961 ja myöhemmin Lavialle vuonna 1973. Mäkinen on haudattu Kankaanpään vanhalle hautausmaalle ainaishautaan.    

 Teoksia 
 Hiihtopartiossa : Suomussalmi-Raate-Kuhmo.  Otava 1940, 2. painos 1940

 Lähteet 

Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat
Luokka:Vuonna 1909 syntyneet
Luokka:Vuonna 1980 kuolleet