Griko

Griko () on nykykreikan murre, jota puhutaan Italiassa historiallisen Suur-Kreikan (Magna Graecia) alueella. Sen puhujat ovat Italian kreikkalaisia ja heitä on arviolta noin 12 000.

Kieli jakautuu kahteen päämurteeseen ja sen katsotaan olevan kuoleva. Grikonkielinen kulttuuri on ollut pääsääntöisesti suullista ja kirjoitettua materiaalia kielellä on vain vähän. Keskenäinen ymmärrettävyys grikon ja nykykreikan välillä on epäselvä: joidenkin lähteiden mukaan puhujat eivät ymmärrä toisiaan, kun taas toisten mukaan vain jonkin verran. 

 Historia ja status 

Eräiden teorioiden mukaan griko olisi jäänne antiikin ajoilta, mutta se on kielen rakenteen perustella lähempänä keskiajalla Kreikassa puhuttuja murteita kuin antiikin kreikkaa. Tästä on päätelty, että kieli olisi saapunut alueelle Bysantista. Pääosa kielen puhujista on jakautunut kahteen toisistaan erillään olevaan alueeseen, Calabrian eteläosaan (Bovesia) sekä Apulian itäosaan (Grecìa Salentina). Näistä kahdesta Grecìa Salentina on huomattavasti suurempi.

Italian yhdistyminen ei saman tien vaikuttanut grikon elinvoimaisuuteen, vaikka kuningaskunnan virallinen kieli olikin yksinomaan italia. Mussolinin aikana grikon, ja muiden vähemmistökielten, puhujat joutuivat järeiden italialaistamistoimien uhreiksi, kun vieraskielisten sanojen käyttö kiellettiin vuonna 1929 "italialaisen kulttuurin saastuttamisen" estämiseksi.

Kreikka on vuodesta 1994 lähtien tukenut kielen säilymistä lähettämällä alueelle opettajia, jotka tosin käyttävät nykykreikkaa eivätkä grikoa. Tämä on saanut paikallisilta ristiriitaisen vastaanoton, koska nykykeikan opiskelun on katsottu haittaavan grikon säilymistä. 

Italiassa griko (nimellä kreikka) on tunnustettu vähemmistökielenä ja sen puhujat etnisenä vähemmistönä. 

 Kielinäyte 
GrikoKreikkaKreikkalaisin aakkosinTranslitteraatioKreikkalaisin aakkosinTranslitteraatio

 Lähteet 

Luokka:Italian kielet
Luokka:Nykykreikka