Yhdysvallat yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija     16px        16px        16px     Yhteensä 1.  195  134  114  443

Yhdysvallat on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on MM-kilpailujen menestynein maa. Isäntämaana Yhdysvallat toimii ensimmäisen kerran vuonna 2022, jolloin kisakaupunkina on Eugene.

Yhdysvallat on saavuttanut yhteensä 443 mitalia, joista 195 on kultaisia. Yksittäisten MM-kilpailujen mitalitilaston ykkönen se on ollut vuosina 1991–2023 lukuun ottamatta vuosien 2001 ja 2015 kisoja. Kaksissa ensimmäisissä MM-kisoissa Saksan demokraattinen tasavalta menestyi Yhdysvaltoja paremminButler, s. 35–36. Vuoden 2001 kisojen mitalitilastossa Yhdysvallat putosi jälkikäteen Venäjän taakse toiseksi dopingtapausten vuoksi. Moskovassa 2013 isäntämaa Venäjä oli alun perin mitalitilaston ykkönen, mutta dopinghylkäysten jälkeen se putosi mitalitilaston kärkipaikaltaMoskovan 2013 MM-kisojen alkuperäinen mitalitaulukko (pdf). IAAF. Viitattu 7.1.2018. Pekingissä 2015 mitalitilaston kärjessä olivat Kenia ja Jamaika.

Monien yhdysvaltalaisurheilijoiden dopinginkäyttö on paljastunut 2000-luvulla, ja hylkäyksien myötä MM-kilpailujen tilastoja on moneen kertaan kirjoitettu jälkikäteen uusiksi. Jo vuoden 1993 kisoissa kuulantyöntäjä Mike Stulce menetti pronssimitalinsa dopingkäryn seurauksenaButler, s. 57, mutta ensimmäinen todella merkittävä dopingtapaus oli Pariisissa 2003 naisten 100 ja 200 metrin juoksut voittaneen Kelli Whiten kiinnijääminen modafiniili-piristeen käytöstäButler, s. 148. Whitea lääkinneen Balco-laboratorion toiminnan tutkiminen toi esille uusia dopingtapauksia. White myönsi vuonna 2004 käyttäneensä kolmen vuoden ajan anabolisia steroideja ja epo-hormonia ja hän menetti myös vuoden 2001 MM-mitalinsa, kultaa 4 × 100 metriltä ja pronssia 200 metriltä. Vuonna 2004 dopingin käytöstä tuomittiin myös Calvin Harrison, minkä seurauksena Yhdysvallat menetti 4 × 400 metrin viestijuoksun kultamitalinsa vuodelta 2003Butler, s. 143. Kuuluisin Balco-tutkinnan seurauksena dopingin käytöstä tuomittu on pikajuoksija Marion Jones, joka menetti vuoden 2001 kisoissa saavuttamansa 200 metrin kulta- ja 100 metrin hopeamitalin. Muita 2000-luvulla jälkikäteen mitalinsa dopingin käytön vuoksi menettäneitä ovat pikajuoksijat Tim Montgomery, Antonio Pettigrew ja Jerome Young.

Ennen 2000-luvun dopingkäryjä Yhdysvaltain ja koko MM-kisahistorian menestynein urheilija oli pikajuoksija Michael Johnson, joka saavutti yhdeksän kultamitaliaButler, s. 45. Hän kuitenkin menetti jälkikäteen vuoden 1999 viestijuoksun kultamitalinsa joukkuetoverien dopingkäryjen vuoksi. Vuonna 2015 hänenkin mitalisaavutuksensa ohitti pikajuoksija Allyson Felix, jolla on vuoden 2022 jälkeen neljätoista kultaa, kolme hopeaa ja kolme pronssia. Neljännesmaileri LaShawn Merritt on saavuttanut kahdeksan kulta- ja kolme hopeamitalia, ja pikajuoksun lisäksi pituushypyssä menestyneellä Carl Lewisilla on kahdeksan kultaa, yksi hopea ja yksi pronssi. Kuuteen kultamitaliin on yltänyt pikajuoksija Noah Lyles, jolla on lisäksi yksi hopea. Viiteen kultamitaliin ovat yltäneet pika- ja aitajuoksija Gail Devers (lisäksi kolme hopeaa) sekä pikajuoksijat Sanya Richards-Ross (lisäksi kaksi hopeaa), Jeremy Wariner (lisäksi yksi hopea), Natasha Hastings (lisäksi yksi hopea), Jessica Beard (lisäksi yksi hopea) ja Maurice Greene. Helsingissä 2005 Yhdysvallat saavutti miesten 200 metrin juoksussa MM-kisahistorian ensimmäisen neloisvoiton. Jo vuoden 1997 MM-kisoissa oli käytössä villi kortti, eli edellisten MM-kisojen mestarit saivat osallistua kisoihin kolmen urheilijan maakiintiön ulkopuolella, ja tuolloin Michael Johnson voitti ensimmäisenä villin kortin urheilijana maailmanmestaruuden 400 metrin juoksussa, jonka loppukilpailussa juoksi neljä yhdysvaltalaistaButler, s. 70.

 Yhdysvaltain MM-mitalit kisoittain 

 Kisavuosi ja -paikka  Miehet  Naiset  Yhteensä  Kulta  Hopea  Pronssi   Kulta  Hopea  Pronssi   Kulta  Hopea  Pronssi  Yhteensä  Sijoitusmitalitilastossa 1983 Helsinki  6  8  4  2  1  3  8  9  7  24  2. 1987 Rooma  7  3  4  3  1  2  10  4  6  20  2. 1991 Tokio  9  4  7  1  4  1  10  8  8  26  1. 1993 Stuttgart  8  3  3  5  4  2  13  7  5  25  1.  1995 Göteborg  7  1  4  5  1  1  12  2  5  19  1. 1997 Ateena  4  1  6  2  2  2  6  3  8  17  1. 1999 Sevilla  6  0  3  4  3  1  10  3  4  17  1. 2001 Edmonton  3  3  2  2  2  1  5  5  3  13  2. 2003 Pariisi  6  4  0  2  3  1  8  7  1  16  1. 2005 Helsinki  9  4  2  5  4  1  14  8  3  25  1. 2007 Osaka  10  3  6  4  2  1  14  5  7  26  1.  2009 Berliini  6  4  4  4  2  2  10  6  6  22  1. 2011 Daegu  6  5  3  6  4  4  12  9  7  28  1.  2013 Moskova  4  8  2  4  5  3  8  13  5  26  1.  2015 Peking  4  3  2  2  3  4  6  6  6  18  3. 2017 Lontoo  3  6  4  7  5  5  10  11  9  30  1. 2019 Doha  9  5  1  4  6  3  14  11  4  19  1. 2022 Eugene  6  7  5  7  2  5  13  9  11  33  1. 2023 Budapest  6  2  5  5  6  4  12  8  9  29  1. Yhteensä  119  74  67  74  60  46  195  134  114  443  1.

 Yhdysvaltain menestyneimmät MM-mitaliurheilijat 

 Urheilija  Kulta  Hopea  Pronssi  Yhteensä  Vuodet Allyson Felix  14  3  3  20  2005–2022 LaShawn Merritt  8  3  0  11  2005–2015 Carl Lewis  8  1  1  10  1983–1993 Michael Johnson  8  0  0  8  1991–1999 Noah Lyles  6  1  0  7  2019–2023 Gail Devers  5  3  0  8  1991–2001 Sanya Richards-Ross  5  2  0  7  2003–2015 Jeremy Wariner  5  1  0  6  2005–2009 Natasha Hastings  5  1  0  6  2007–2017 Jessica Beard  5  1  0  6  2009–2019 Maurice Greene  5  0  0  5  1997–2001 Justin Gatlin  4  6  0  10  2005–2019 Jearl Miles-Clark  4  3  2  9  1991–2003 Calvin Smith  4  1  0  5  1983–1993 Allen Johnson  4  0  1  5  1995–2005 Dwight Phillips  4  0  1  5  2003–2011 Bershawn Jackson  4  0  1  5  2005–2011 Kerron Clement  4  0  1  5  2007–2017 Vernon Norwood  4  0  1  5  2015–2023 Jackie Joyner-Kersee  4  0  0  4  1987–1993 Brittney Reese  4  0  0  4  2009–2017 Christian Taylor  4  0  0  4  2011–2019 Gwen Torrence  3  4  1  8  1991–1995 Christian Coleman  3  3  0  6  2017–2023 Butch Reynolds  3  2  1  6  1987–1995 Lauryn Williams  3  2  0  5  2003–2007 Carmelita Jeter  3  1  3  7  2007–2013 Fred Kerley  3  1  1  5  2017–2023 Tyson Gay  3  1  0  4  2007–2009 Phyllis Francis  3  1  0  4  2015–2019 Sydney McLaughlin  3  1  0  4  2019–2022 Dennis Mitchell  3  0  2  5  1987–1993 Marion Jones  3  0  1  4  1997–1999 Angelo Taylor  3  0  1  4  1999–2011 Greg Foster  3  0  0  3  1983–1991 Dan O'Brien  3  0  0  3  1991–1995 John Godina  3  0  0  3  1995–2001 Grant Holloway  3  0  0  3  2019–2023

 Lähteet 




 Yhdysvallat Berliinin MM-kilpailuissa 2009 , IAAF, viitattu 25.8.2009 








 Viitteet 

Luokka:Yhdysvaltain yleisurheilu
Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain