Gymnosofistit

Gymnosofistit (, ”alastomat viisaat”) on nimitys, jota antiikin kreikkalaiset käyttivät tietyistä intialaisista filosofeista (sadhut ja joogit), jotka harjoittivat askeesia siinä määrin, että pitivät ruokaa ja vaatetusta haitallisina puhtaalle ajattelulle. 

 Antiikin lähteet 

Termiä käytti ensimmäisenä Plutarkhos ensimmäisellä vuosisadalla kuvatessaan Aleksanteri Suuren ja kymmenen gymnosofistin kohtaamista Punjabissa. Gymnosofistit olivat yllyttäneet paikallisia kapinaan makedonialaisia vastaan. Plutarkhoksen mukaan Aleksanteri esitti heille vaikeita kysymyksiä ja ilmoitti tuomitsevansa ensimmäisenä väärän vastauksen antaneen kuolemaan.Plutarkhos: ”Aleksanteri Suuri”, Kuuluisien miesten elämäkertoja, 64. (”Life of Alexander”, The parallel lives, 64)

Diogenes Laertios mainitsee gymnosofistit usein käsitellessään filosofian mahdollista alkuperää barbaarien keskuudessa.Diogenes Laertios (DL): Merkittävien filosofien elämät ja opit I.1, I.6, I.9. Hän kertoo useiden kreikkalaisten filosofien, kuten DemokritoksenDL IX.35. ja Pyrrhonin,DL IX.61. tavanneen gymnosofisteja käydessään Intiassa. Hänen mukaansa Pyrrhon, puhtaan skeptisismin perustaja, sai vaikutteita gymnosofisteilta matkustellessaan Intiassa Aleksanterin kanssa, ja jäljitteli heidän elämäntapaansa palattuaan kotiinsa Eliihin.DL IX.63. Aleksanterin hovissa toiminut Onesikritos puolestaan tunnisti gymnosofisteissa kyyniset ihanteet.

Strabon mainitsee gymnosofistit teoksessaan Geografika.Strabon: Geographica XVI,I. Hän jakoi intialaiset filosofit muuten brahmaneihin ja sramanoihin,Strabon: Geographica XV,I,59-60; Strabon tosin käyttää ilmeisen virheellistä ilmaisua ”garmanes”. seuraten tässä Megasthenestä. Sramanat hän jakoi edelleen ryhmiin, joista hän käytti nimityksiä hylobioi (metsäerakot, vrt. Aranyaka) ja fysikoi.

Filon Aleksandrialainen mainitsee gymnosofistit kahdesti luetellessaan vierasmaalaisia askeetikkoja ja filosofeja, jotka olivat hänen arvionsa mukaan viisaita, oikeudenmukaisia ja hyveellisiä, ja näin ollen todella vapaita. Hän kirjoitti, että gymnosofistit tutkivat luonnonfilosofian lisäksi etiikkaa suurin kärsimyksin, ja tekevät koko elämästään hyvee oppitunnin.Filon Aleksandrialainen: Jokainen hyvä ihminen on vapaa, 74. Hän mainitsee myös intialaissyntyisen gymnosofistin nimeltä Kalanos, jota arvostettiin hyveellisen toimintansa vuoksi.Filon Aleksandrialainen: Jokainen hyvä ihminen on vapaa, 92-93. Myös Klemens Aleksandrialainen mainitsee gymnosofistit käsitellessään filosofian pakanallista alkuperää.Klemens Aleksandrialainen: Stromata I.15.71.

 Keitä gymnosofistit olivat? 

Jainalaiset digambara-munkit ovat nykyäänkin alastomia. Useat tutkijat ovat pitäneet heitä samoina kuin gymnosofistit.Hawkes, Jacquetta Hopkins: The Atlas of Early Man, St. Martin's Press, 1993.Basham, A. L.: My Guruji, Sachindra Kumar Maity, 1997. Kiinalainen buddhalaismunkki Xuanzang mainitsee kohdanneensa digambara-munkkeja Taksilassa 600-luvulla, samalla alueella Punjabissa, jossa Aleksanteri Suuren armeija kohtasi gymnosofistit.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Lendering, Jona  Gymnosophists Livius.org 

Luokka:Antiikin filosofia
Luokka:Intialainen filosofia