Novelleja (Mika Waltari)

Novelleja on Mika Waltarin novellikokoelma, joka ilmestyi vuonna 1943. Vuoden 1988 toisesta painoksesta lähtien sen nimi on ollut Nainen tuli pimeästä ja muita novelleja. Kokoelma koostuu lähinnä 1930-luvun aikakauslehdissä ilmestyneistä novelleista, ja se on Panu Rajalan mukaan "kevyehkö"Rajala s. 438.. Se jakaantuu viiteen osaan, joiden nimet ovat Poikia, Päivä paistaa, Maa, Kaupunki ja Tuolta puolen. Novelleja-kokoelman tunnetuin teksti on Nainen tuli pimeästä, joka on julkaistu myös Waltarin kokoelmassa Pienoisromaanit 1966.

Sisällys
Jokaisen novellin jälkeen on mainittu kirjoitusvuosiKokoelman toisen painoksen (1988) mukaan..

I Poikia
Herääminen 1931 
Pelkuri 1936
Kiusaus 1932
Salaseura "Hurjat hosujat" 1933
Oi, nuoruus 1935

II Päivä paistaa
Nuori mies rakastaa 1937
Suomalaista rakkautta 1935
Kosto 1938
Ensimmäinen vuosi on pahin 1934
Mies ja hänen koiransa 1935
Huviretki 1935
Vanha mies herää kevääseen 1937 
Helsingin kevät 1938

III Maa
Hannu Suolanhakijan tarina 1939
Rauhaton taival 1940
Omenapuut 1943
Ihminen on hyvä 1934
Huutokaupassa 1937
Juhlapäivä 1934
Mies kävelee talvista tietä 1932 

IV Kaupunki
Pimeä piha 1934 
Oli kerran pieni poika 1931 
Poika palaa kotiin 1932
Äiti on sairas 1933
Mies herää unesta 1938
Hiilet hehkuvat 1935
Uusi rakennusmaa 1936

V Tuolta puolen
Nainen tuli pimeästä 1939–1941

Nainen tuli pimeästä

Tarinan päähenkilöt ovat vanhahko mies, joka elää yksin pienessä talossa maalla, ja sinipukuinen nainen, joka tulee salaa hänen pihalleen. Nainen yrittää viettää yönsä miehen halkoliiterissä, mutta mies löytää hänet. Mies aikoo ensin ajaa naisen tiehensä, mutta heltyy lopulta ja kutsuu tämän sisään. Pian ilmenee, että nainen on menettänyt muistinsa pommituksessa ja sitten karannut laitoksesta, jossa häntä on hoidettu. Miehellä on takanaan epäonnistunut avioliitto, hänen vaimonsa on kuollut ja hän on jäänyt asumaan yksin entiselle kesähuvilalleen. 

Kun mies lainaa naiselle vaimonsa vanhoja vaatteita, hän muistelee ja elää samalla uudestaan entistä avioliittoaan. Koska nainen ei muista mitään entisestä elämästään, hän ottaa vastaan miehen ajatukset ja mukautuu niihin. Hän on onnellinen, eikä hänen tarvitse pelätä tai hävetä menneisyyttään, jota hän ei muista. Tarinan lopussa mies ja nainen suutelevat, ja heidän kohtalonsa rinnastuu maailmaan, joka aloittaisi uuden elämän sodan jälkeen.

Lähteet


Viitteet

Luokka:Mika Waltarin teokset
Luokka:Vuoden 1943 kirjat
Luokka:Suomalaiset novellikokoelmat