Hypolaktasia

Hypolaktasia tarkoittaa puutostilaa, jossa maitosokeria hajoittavan laktaasientsyymin muodostuminen ohutsuolessa on heikentynyt tai loppunut kokonaan. Tämä voi johtaa laktoosi-intoleranssin oireisiin.

Jo vuonna 1903 osoitettiin, etteivät koirat pystyneet käsittelemään maitosokeria, jonka seurauksena niiden suolistossa muodostui ripulia aiheuttanut osmoottinen reaktio. Sama ilmiö vahvistettiin myöhemmin ihmisillä tarkempia tutkimusmenetelmiä käyttäen.  

Laktaasientsyymin aktiivisuuden muutokset eliniän aikana ovat geneettisesti säädeltyjä. Aktiivisuus saavuttaa huippunsa sikiöaikana ja säilyy voimakkaana ensimmäisten elinkuukausien ajan, minkä jälkeen se hitaasti vähenee. Laktaasientsyymin aktiivisuuden väheneminen hyvin matalalle aikuistasolle on normaali fysiologinen ilmiö noin 70 prosentilla maailman väestöstä.

Ensisijainen hypolaktasia eli niin sanottu aikuistyypin laktaasin puutos johtuu entsyymipuutoksen perinnöllisyydestä. Heillä, joilla on hypolaktasia, on kromosomissa 2q21 laktaasigeenin läheisyydessä emäspari sytosiini/sytosiini (C/C), kun taas laktoosia sietävillä emäspari on sytosiini/tymiini (C/T) tai tymiini/tymiini (T/T). Hypolaktasiassa geenimuutos on siten täytynyt periä molemmilta vanhemmilta.

Toissijainen laktaasin puutos voi aiheutua jonkin ulkoisen tekijän vaurioittaessa suolinukkaa, jolloin laktaasientsyymiä tuottavia soluja tuhoutuu useimmiten tilapäisesti. Näitä ulkoisia tekijöitä ovat esimerkiksi ohutsuolen syöpä, ohutsuolen tulehdukset tai hoitamaton keliakia. Kun aiheutuva tekijä poistuu ja suolinukka paranee, epiteelisolujen kyky tuottaa laktaasia palautuu.

 Lähteet 

Luokka:Ruoansulatuselinten sairaudet