San Leon linna

San Leon linna on Italiassa historiallisessa Romagnassa Riminin maakunnassa San Leon kunnassa sijaitseva vanha linna. San Leon linnan tyrmässä  kuoli kuuluisa Cagliostro.

Jo muinaiset roomalaiset ymmärsivät kalliohuipun puolustuspotentiaalin ja rakensivat linnoituksen vuoren huipulle. Keskiajalla bysanttilaiset, gootit, frankit ja langobardit taistelivat linnoituksen puolesta ankarasti.
Saksan Otto Suuri piiritti Italian viimeisen langobardikuninkaan Berengar II:n joukkoja San Leossa vuosina 961–963. Näiden kolmen vuoden ajan kaupunki oli Italian pääkaupunki.

1000-luvun puolivälissä Montecopiolon kreivit saapuivat San Leoon ja valtasivat kaupungin, jota tuolloin kutsuttiin Montefeltroksi. Siitä hetkestä lähtien kreivit päättivät kutsua itseään Montefeltron kreiveiksi tai Montefeltroiksi kaupungin nimen mukaan. 1300-luvun jälkipuoliskolla linnoituksen valtasi Malatesta-suku, joka valloitti kaupungin ja ympäröivän alueen ja hallitsi sitä yli vuosisadan ajan. Vuonna 1441 nuori Federico da Montefeltro valtasi linnoituksen takaisin. Sen keskiaikainen rakennelma yksinkertaisine neliönmuotoisine, viistotorneineen, jotka suojelivat keskimmäistä linnoitettua sisäpihaa, ei kyennyt pitämään pintansa nykyaikaisten tuliaseiden hyökkäykseltä.

Federico palkkasi kuuluisan arkkitehdin, Francesco di Giorgio Martinin, uudistamaan ja sopeuttamaan linnan uusiin sotatekniikoihin. Hän muutti linnoituksen ulkonäköä täysin, ja valmisti sen torjumaan hyökkäyksiä kaikista suunnista. Ulkomuurit varustettiin tykistöasemilla ja muurien ympärillä olevat kulkutiet suojattiin vihollisen tulelta. Linnoituksesta tuli vähitellen puolustusstrategian taidonnäytee.
Vuonna 1502 Cesare Borgia onnistui paavi Aleksanteri VI:n tukemana saamaan linnoituksen haltuunsa. Paavin kuoltua vuonna 1503 Guidobaldo da Montefeltro sai kuitenkin maansa ja omaisuutensa takaisin. Linnoitus ei kestänyt kauan, sillä vuonna 1516 Firenzen kaupungin joukot, joita Lorenzo de’ Medici tuki, pakottivat kaupungin antautumaan. Della Rovere -suku valtasi kaupungin takaisin vuonna 1527 ja hallitsi sitä vuoteen 1631 asti, jolloin koko Urbinon herttuakunta luovutettiin Kirkkovaltiolle. Vuodesta 1631 lähtien linnoitus menetti sotilaallisen roolinsa ja siitä tehtiin vankila.

San Leon vankityrmiä pidettiin tuolloin maailman turvallisimpina. Cagliostro oli lukittuna Pozzetton selliin, ahtaaseen huoneeseen, jolla ei ollut yhteyttä ulkomaailmaan. Siellä hän vietti elämänsä viimeiset vuodet äärimmäisissä olosuhteissa kuolemaansa asti 26. elokuuta 1795.

Italian yhdistymisen jälkeenkin linnoitus toimi vankilana vuoteen 1906 asti. Sen jälkeen siellä toimi kurinpitokomppania kahdeksan vuoden ajan, vuoteen 1941 asti.

 Lähteet 
 Stendhal, Italialaisia kronikoita (alaviite kertomuksessa Vanina Vanini), Karisto, 3. painos, Hämeenlinna 1982
 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Italian linnat
Luokka:Riminin maakunta