Kirkkojen ja valtion suhde Suomessa

Kirkkojen ja valtion suhde Suomessa vaihtelee eri kristillisten kirkkojen kohdalla. Suomen evankelis-luterilaisella kirkolla ja Suomen ortodoksisella kirkolla on lainsäädännössä erityisasema ja niitä on kutsuttu valtiokirkoiksi tai kansankirkoiksi Viittaus teokseen  tai valtakirkoiksi.Valtakirkko Helsingin Sanomat 1.5.2010Valtakirkko Yleisradio 4.5.2010 Muut kirkkokunnat toimivat joko rekisteröityinä uskonnollisina yhdyskuntina tai yhdistyksinä.

 Kirkkoja koskevat lait 

 Uskonnonvapaus 

Rekisteröidyistä uskonnollisista yhdyskunnista on säädetty uskonnonvapauslaissa.Uskonnonvapauslaki 2003/453 Uskonnonvapauslaissa on säännökset yhdyskunnan perustamisesta, rekisteröinnistä ja yhdyskuntajärjestyksestäUskonnonvapauslaki 2003/453 2 luku., ja osa pykälistä koskee kaikkia uskonnollisia yhdyskuntia eli rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien lisäksi evankelis-luterilaista ortodoksista kirkkoaUskonnonvapauslaki 2003/453 2 §. Muun muassa uskonnonvapauslain säännökset uskonnolliseen yhdyskuntaan liittymisestä ja siitä eroamisesta koskevat myös mainittuja kirkkokuntia, joskin näihin liittymiselle on säädetty lisäehtoja myös kirkkolainsäädännössä. Rekisteröidyn uskonnollisen yhdyskunnan jäsenyys on Suomessa väestötieto ja se merkitään väestötietojärjestelmään. Uskonnollisia yhdyskuntia on virallisesti noin 50. Käytännössä kuitenkin esimerkiksi suomenkieliset baptistit ja ruotsinkieliset baptistit ovat muodollisesti omia yhteisöjään. Myös ortodoksiset Moskovan patriarkaatin alaiset pyhän Nikolauksen ja pokrovan seurakunnat toimivat omina uskonnollisina yhdyskuntinaan. Suurimmat kristilliset yhdyskunnat ovat Suomen vapaakirkko ja katolinen kirkko Suomessa. Helluntailiike on toiminut yhdistyksinä, mutta on nyt siirtymässä yhdyskunnaksi. Jos siirtymä etenee loppuun, tulee Suomen helluntaikirkosta ehdottomasti suurin yhdyskunta.Uskonnonvapauslaki 6.6.2003/453, 3, 4 §.

Uskonnonvapauslain mukaan jokaisella on oikeus päättää uskonnollisesta asemastaan liittymällä sellaiseen uskonnolliseen yhdyskuntaan, joka hyväksyy hänet jäsenekseen, tai eroamalla siitä. Lapsen uskonnollisesta asemasta päättävät hänen huoltajansa yhdessä. Viisitoista vuotta täyttänyt lapsi voi kuitenkin huoltajien kirjallisella suostumuksella itse liittyä uskonnolliseen yhdyskuntaan tai erota siitä. Kaksitoista vuotta täyttänyt voidaan liittää uskonnolliseen yhdyskuntaan tai ilmoittaa eronneeksi siitä vain omalla kirjallisella suostumuksellaan.Uskonnonvapauslaki (345/2003).

 Kirkkokuntien asema 

Suomen perustuslaki toteaa, että evankelis-luterilaisen kirkon järjestysmuodosta ja hallinnosta säädetään kirkkolaissa. Aloitteen kirkkolain muuttamiseksi voi tehdä vain kirkolliskokous, ja eduskunta voi vain joko hyväksyä ehdotuksen sellaisenaan tai hylätä sen. Kirkkolain mukaan kirkolle on varattava mahdollisuus antaa lausunto säädettäessä asioista, jotka koskevat kirkon suhdetta valtioon tai toisiin uskonnollisiin yhdyskuntiin. Kirkolla on lain mukaan myös oikeus tehdä valtion viranomaisille esityksiä tai antaa lausuntoja kirkon opin ja tehtävän kannalta tärkeistä yhteiskunnallisista kysymyksistä.Kirkkolaki (1054/1993).

Suomen ortodoksista kirkkoa koskee Laki ortodoksisesta kirkosta. Lain mukaan kirkolla on oikeus tehdä ehdotuksia lain muuttamisesta ja muusta kirkkoa koskevasta lainsäädännöstä ja sille on annettava mahdollisuus antaa lausunto säädettäessä muutoksia kyseiseen lakiin. Kirkolliskokouksen säätämä kirkkojärjestys antaa tarkempia ohjeita kirkon hallinnosta toiminnasta.

Sekä evankelis-luterilaisella että ortodoksisella kirkolla on julkisyhteisön asema. Evankelis-luterilaisessa kirkossa on käytössä palvelussuhteen muotona virkasuhde. Ne perivät jäseniltään kirkollisveroa, joka kannetaan verotuksen yhteydessä. Kirkkojen toimielimien päätöksistä voi nostaa kanteen yleisissä hallintotuomioistuimissa. Evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksessa on myös valtioneuvoston määräämä edustaja, kenttäpiispa ja saamelaiskäräjien valitsema saamelaisedustajaKirkkolaki, 10. luvun 1 §.

Kirkkolaissa säädetään myös, että Suomen armeijassa voi olla sotilaspappeja ja vankiloissa vankilapappeja.Kirkkolaki, 6. luvun 16 ja 17 §

Kirkkojen ja uskontojen suhde valtioon Suomessa näkyy useissa yhteyksissä:

 Valtio tilittää vuosittain kuluttajahintaindeksiin sidotun summan kirkolle sen lakisääteisiä tehtäviä varten kasvavana pysyvänä menona. Vuonna 2015 summa oli 114 miljoonaa euroa.Valtiovarainministeriön ehdotus vuoden 2017 talousarvioksi - Valtion rahoitus evankelis-luterilaisen kirkon yhteiskunnallisiin tehtäviin 
 Kirkko täydentää ja käyttää jäsentensä osalta väestötietojärjestelmää liittyen kirkollistoimituksiin.Väestötietolaki (507/1993), 26 a ja 39 §.
 Hautaustoimilain mukaan yleisiä hautausmaita ylläpitävät evankelisluterilaiset seurakunnat, joskin hautausmaita voivat periaatteessa ylläpitää myös valtio, kunta, kuntayhtymä, ortodoksinen seurakunta, uskonnollinen yhdyskunta tai muu rekisteröity yhteisö tai säätiöHautaustoimilaki (457/2003), 3, 7 ja 8 §.
 Kouluissa annetaan uskonnonopetusta pääsääntöisesti sen mukaan, mihin uskonnolliseen yhdyskuntaan oppilaiden enemmistö kuuluu. Myös vähemmistöuskontokuntiin kuuluville voidaan järjestää heidän uskontonsa mukaista opetusta. Uskontokuntiin kuulumattomille järjestetään elämänkatsomustiedon opetustaPerusopetuslaki, 11 ja 13 §.
 Helsingin ja Joensuun yliopistoissa sekä Åbo Akademissa on teologinen tiedekunta.
 Suomen evankelis-luterilaisella ja ortodoksisella kirkolla sekä rekisteröidyillä uskonnollisilla yhdyskunnilla on oikeus vihkiä avioliittoon.Avioliittolaki (234/1929), 14 §
 Kirkolliset juhlapäivät on määritelty kirkkolaissa.Kirkkolain 4. luvun 3 §. Ne ovat yleisiä vapaapäiviä, ja työaikalaki asettaa rajoituksia sille, millä ehdoilla työtä saadaan teettää kirkollisina juhlapäivinäTyöaikalaki (605/1996), 33 §., jota paitsi niitä koskevia säännöksiä on eräissä muissakin muissakin laeissaesimerkiksi Laki säädettyjen määräaikojen laskemisesta (150/1930), 5 §, Laki vähittäiskaupan sekä parturi- ja kampaamoliikkeen aukioloajoista, 2 §.
 Tuomiokapituleilla ja ortodoksisella kirkollishallituksella on oikeus liputtaa valtiolipullaLaki Suomen lipusta (380/1978), 5 §.

 Valtion ja kirkon erottamispyrkimykset 

Suomen kumpikin kansankirkko on kasvanut yhä itsenäisemmäksi suhteessaan valtioon. Tähänastinen kehitys on tapahtunut pitkälti valtionhallinnon ja kirkkojen yhteisymmärryksessä ja yhteisestä tahdosta. Osapuolet eivät kuitenkaan ole toistaiseksi olleet halukkaita kirkon ja valtion täydelliseen eroon.

Kirkon ja valtion eron kannattajien mukaan valtion tulee olla uskontoihin nähden puolueeton. Muun muassa Vapaa-ajattelijain liiton mukaan valtionkirkot Suomen evankelis-luterilainen kirkko ja Suomen ortodoksinen kirkko tulee muuttaa tavallisiksi yhdistyksiksi, jotka perivät jäsenmaksunsa kuten muutkin yhdistykset eivätkä kirkollisveron kautta. Kirkoilla ei tule olla julkisoikeudellista asemaa eikä mitään erioikeuksia.

Jos mitään uskontoa ei ole mainittu missään valtion laissa ja jos valtio ei suosi mitään uskontoa muillakaan tavoin, voidaan valtiokirkollisuuden vastustajien mielestä sanoa, että kirkko ja valtio tai uskonnot ja valtio on erotettu toisistaan. Tämän käsityksen mukaan Suomessa valtiokirkko on jo pelkästään sillä perusteella, että uskonnoista puhutaan laeissa.

 Katso myös 

 Luettelo Suomen rekisteröidyistä uskonnollisista yhdyskunnista
 Rippisalaisuus
 Uskonnon opetus
 Uskonto Suomessa

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Valtion ja kirkon suhde. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
 Valdemar Kallunki: Uskontopolitiikan pitää olla johdonmukaista. Vieraskynä, Helsingin Sanomat 22.5.2010.
 Hannu Mustakallio: Kirkkojen suhde valtioon – jatkuvasti päivitettävä asiavyyhti teologia.fi 03.02.2014
Jumala poistuu Suomen oikeussaleista ensi perjantaina Savon Sanomat, 2015

*