Lauri Tamminen

Lauri Esko Olavi Tamminen (1. joulukuuta 1919 Helsinki – 2. joulukuuta 2010 Lipen, Bulgaria) oli suomalainen moukarinheittäjä.

Henkilöhistoria
Tammisen vanhemmat olivat Karl Hj. Tamminen ja Lempi Somersalmi ja puoliso Hilma (Himmi) Tiihonen. Tamminen palveli jatkosodassa JR 52:n riveissä joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä. Rukajärven suunnalla hän haavoittui 27. maaliskuuta 1942 tarkka-ampujan luodista, joka osui poskipäähän ja tuli takaraivon kautta ulos. Tamminen ylennettiin sodan jälkeen reservissä majuriksi. Vuoden 1987 eduskuntavaaleissa hän oli Perustuslaillisen Oikeistopuolueen ehdokkaana. Tamminen oli myös kuvataiteilija, hänen teoksiaan oli ensimmäisen kerran esillä näyttelyssä vuonna 1973. Helsingin sotilaspiirin mitali (1973) ja Helsingin oppilasurheilun mitali (1979) ovat hänen suunnittelemiaan.

Urheilu-ura
Vuonna 1938 Tamminen voitti nyrkkeilyssä alokkaiden Suomen mestaruuden. Hän sijoittui moukarinheitossa Lontoon 1948 olympialaisissa viidenneksi ja Helsingin 1952 olympialaisissa 20:nneksi. Tamminen edusti seuratasolla Helsingin Kisa-Veikkoja, Helsingin Voimailijoita ja Rekolan Urheilijoita. Hän voitti moukarinheiton Suomen mestaruuden vuosina 1949 ja 1951 ja saavutti SM-hopeaa vuosina 1950, 1952 ja 1953 sekä SM-pronssia vuosina 1945, 1946 ja 1947. Tamminen edusti Suomea yhteensä 20 maaottelussa vuosina 1945–1953 ja saavutti niissä viisi lajivoittoa. Tammisen henkilökohtainen ennätys moukarinheitossa oli 54,60 m vuodelta 1948. ”Laukki” Tamminen voitti vielä veteraanisarjoissa moukarinheiton MM- ja EM-mitaleja. Hän toimi Suomen Urheiluliiton lajivalmentajana vuosina 1961–1963 sekä maajoukkueen johtajana vuonna 1962. 

 Lähteet 


Viitteet

 Aiheesta muualla 


Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät
Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat
Luokka:Vuonna 1919 syntyneet
Luokka:Vuonna 2010 kuolleet