Hajasävel

Hajasävel on tonaalisen musiikin teoriassa sointuun kuulumaton sävel. Erilaisia hajasäveliä ovat lomasävel, sivusävel, vaihtosävel, ennakkosävel, pidätys, appoggiatura ja urkupiste. Hajasäveliä syntyy esimerkiksi, kun melodia liikkuu säestyssoinnun pysyessä samana. Loma-, sivu-, vaihto- ja ennakkosävelet ovat yleensä kestoltaan lyhyitä ja esiintyvät heikolla tahdinosalla. Pidätys ja appoggiatura taas esiintyvät vahvalla tahdinosalla.

Lomasävel syntyy, kun soinnun sävelestä siirrytään asteliikkeellä toiseen soinnun säveleen.
Sivusävel syntyy, kun soinnun sävelestä poiketaan viereiseen sekuntiin ja palataan takaisin.
Vaihtosävel syntyy, kun soinnun sävelestä hypätään tai siihen tullaan sekuntia suuremmalla intervallilla.
Ennakkosävel on seuraavan soinnun sävel, joka esiintyy, kun sointu ei ole vielä vaihtunut
Pidätys syntyy, kun edellisen soinnun sävel jää jossain äänessä soimaan muiden äänten liikkuessa jo seuraavaan sointuun. Pidätys purkautuu aina säännönmukaisesti seuraavan soinnun säveleen.
Appoggiatura on edellisessä soinnussa esiintymätön hajasävel, joka purkautuu kuin pidätys
Urkupiste on yleensä bassossa soiva, paikallaan pysyvä, muusta harmoniasta riippumaton ääni, tavallisimmin dominantti tai toonika.

Lähteet
http://www.tay.fi/mute/har25.htm
http://www2.siba.fi/muste1/index.php?id=15&la=fi 

Luokka:Musiikin teoria
Luokka:Musiikkitermit