Mustatäplätokko

Mustatäplätokko, aiemmin mustakitatokko (Neogobius melanostomus) on Mustanmeren ja Kaspianmeren alueelta peräisin oleva kalalaji, joka on ihmisen toimien mukana levittäytynyt vieraslajina Euroopan ja Pohjois-Amerikan sisävesiin sekä Itämereen. Puolan rannikolle mustatäplätokko ilmestyi 1990, ja vuodesta 2005 sitä on tavattu myös Suomen rannikkovesissä.LuontoPortti: Mustatäplätokko (Neogobius melanostomus)  Alkueräisellä kotiseudullaan se on arvostettu ruokakala.

 Ulkonäkö ja koko 
Mustatäplätokko on pohjakala, joka kasvaa 15–25 cm:n pituiseksi, eli selvästi isommaksi kuin muuta Suomessa tavattavat tokot. Pohjaväri on harmahtava ja kuviointi mustia ja ruskeita läiskiä. Etummaisen selkäevän takaosassa on musta täplä. Kutuasussaaan koiras muuttuu lähes mustaksi. 

 Levinneisyys ja elinympäristö 
Mustatäplätokko on kotoisin Asovanmeren, Mustanmeren ja Kaspianmeren altaiden rannikoilta ja niihin laskevien jokien alajuoksuilta sekä Marmaranmeren pohjoispuolelta. SSen levittäytyminen alkoi Mustanmeren ja Kaspianmeren pohjoisille altaille laskevissa joissa 1980-luvulla, kun sitä havaittiin Volgan yläjuoksun sivujoesta Moskvajoesta. Sittemmin se on siirtynyt edelleen ylävirtaan Rybinskin tekojärvelle Volgassa, Orenburgiin Ural-joessa ja Kiovaan Dnepr-joessa. Lisäksi sitä esiintyy nykyään useimmissa Tonavan tärkeimmissä sivujoissa joen yläjuoksulle asti. Se löydettiin Wienin läheltä vuonna 2000 ja Saksa Passausta vuonna 2004.

Itämeren alueella se havaittiin ensimmäisen kerran Gdańskinlahdella Puolassa vuonna 1990, ja se on sittemmin levinnyt suurimpaan osaan altaasta.

Pohjois-Amerikasta mustatäplätokko löydettiin ensimmäisen kerran St. Clair -joesta  vuonna 1990. Sittemmin se on levinnyt koko Suurten järvien vesistöön, mukaan lukien useita sivujokia sekä Montrealiin (Kanada) alavirtaan laskeva St. Lawrence -joki ja Mississippi-joen sivujoki Illinois-joki, johon se saapui Chicagon kanavien kautta.

Se elää 0-30 metrin syvyydessä ja se viihtyy vesissä, joiden lämpötila on 4–20 °C.

 Esiintyminen Suomessa 
Mustakitatokkoa esiintyy yleisesti koko Suomen etelärannikolla sekä Selkämerellä Poriin asti, sekä myös Perämeressä Raahen seudulla.Mustatäplätokko: Esiintyminen laji.fi Suomen Lajitietokeskus 15.5.2025. Ensimmäinen löytö oli Kaarinasta vuonna 2005.

 Mahdolliset haitat 
Mustatäplätokko on Suomessa vieraslaji ja sen yleistyminen voi aiheuttaa muiden lajien vähenemistä. Esimerkiksi mustatokon määrät ovat joillakin alueilla jo vähentyneet. Lisäksi muiden lajien kalastus saattaa hankaloitua.

 Lähteet

 Aiheesta muualla 
Neogobius melanostomus . Global Invasive Species Database. 
Neogobius melanostomus (Pallas 1814)  NAS - Nonindigenous Aquatic Species. United States Geological Survey. 

Luokka:Itämeren vieraslajit
Luokka:Täplätokot