Katja Kettu

Katja Maaria Kettu (ent. Heikkinen, s. 10. huhtikuuta 1978 Muhos) on suomalainen kirjailija ja animaatio-ohjaaja. Hänen läpimurtoteoksensa oli Kätilö (2011), joka sai useita palkintoja ja josta on tehty samanniminen elokuva. Hän sai Finlandia-ehdokkuuden teoksesta Rose on poissa vuonna 2018. 

Elämä ja ura
Kettu varttui Rovaniemellä Pöykkölän kaupunginosassa. Hänen isänsä on kirurgi ja äitinsä psykologi. Kettu opiskeli Rovaniemellä Lyseonpuiston lukion kuvataidelinjalla, missä hän kiinnostui animaatiosta. Hän opiskeli Turun taideakatemiassa, missä hänen opettajanaan toimi muun muassa virolainen animaattori Priit Pärn. Kettu valmistui animaatio-ohjaajaksi vuonna 2001 ja on opiskellut Suomen kirjallisuutta Tampereen yliopistossa. Lisäksi hän on opiskellut Lontoossa kansallisessa elokuva- ja televisiokoulussa. Kirjoittamisen ja animaatioiden lisäksi Kettu laulaa Confusa-yhtyeessä. Ketun kirjallisia esikuvia ovat muun muassa Timo K. Mukka ja Rosa Liksom. Hänen omaa kielenkäyttöään on verrattu muiden pohjoisten kirjailijoiden kieleen. Vuodesta 2006 Kettu on toiminut muun muassa Turun Sanomien,  Helsingin Sanomien, Aamulehden, Lapin Kansan, Suomen Luonnon, Kirjailija-lehden, Vihreän Langan, Voiman, Lumoojan ja Vegaian kolumnistina.

Ketun esikoisromaani Surujenkerääjä (2005) kertoo nuoren naisen kasvukertomuksen ja suvun tarinan. Teos oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Se sai Tiiliskivi-palkinnon. Ketun toinen romaani Hitsaaja (2008) sijoittuu vuoteen 1994 Estonian uppoamisen jälkeiseen aikaan. Se ilmestyi viroksi vuonna 2011.

Ketun läpimurtoteos oli hänen kolmas romaaninsa Kätilö (2011), joka sai Kalevi Jäntin palkinnon, Runeberg-palkinnon ja Kiitos kirjasta -mitalin. Teoksen käännösoikeudet on myyty 19 maahan ja sitä on myyty yli 100 000 kappaletta. Syyskuussa 2015 sai ensi-iltansa kirjasta tehty Antti J. Jokisen ohjaama samanniminen elokuva.

Elokuussa 2015 ilmestyi Ketun neljäs romaani Yöperhonen. Teoksen käännösoikeudet on myyty Bulgariaan, Norjaan, Puolaan, Ruotsiin, Saksaan, Tanskaan, Tšekkiin, Ranskaan, Unkariin ja Viroon. Se käännettiin myös marin kielelle. Kirjassa tulee esille volgansuomalaisten marilaisten asema Venäjällä, ja vuoden 2016 haastattelussa Kettu kritisoi marilaisiin kohdistuvia venäläistämistoimia.

Vuonna 2015 Ketulta ilmestyi myös Jan Anderssonin kanssa tehty sarjakuvaromaani Peräkammarin poika. Kettu valitsi vuoden 2015 Sarjakuva-Finlandian voittajan.

Vuonna 2016 ilmestyi Ketun yhdessä valokuvaaja Meeri Koutaniemen ja dokumentaristi Maria Seppälän kanssa tekemä teos Fintiaanien mailla. Se valittiin ilmestymisvuonnaan Kanava-palkintoehdokkaaksi. Se sai Mondo-lehden Matkakirjat-kunniamaininnan.

Syksyllä 2017 ilmestyi teos Toinen tuntematon, johon WSOY ja viestintätoimisto Ellun kanat kutsuivat joukon suomalaisia nykykirjailijoita kertomaan, millaisia tarinoita Väinö Linnan Tuntemattoman sotilaan naishahmojen taakse voisi kätkeytyä. Kettu oli yksi kirjailijoista.

Lokakuussa 2018 ilmestyi Ketun viides romaani Rose on poissa, joka käsittelee suomalaissiirtolaisten ja alkuperäisasukkaiden kohtaamisia Yhdysvaltain lähihistoriassa. Teos ylsi Finlandia-ehdokkaaksi ja sai Lukija-Finlandian.

Katja Kettu on Kettutuotanto Oy:n toimitusjohtaja ja tuottanut Yleisradiolle Fintiaanit-dokumentin. Se kertoo suomalaisten ja ojibwa-intiaanien kohtaamisesta Yhdysvalloissa. Elokuva on valittu lukuisille festivaaleille ympäri maailman. Dokumentin voi katsoa Yle Areenasta vuoden 2023 loppuun asti.

Kettu kirjoitti Ismo Alangon elämäkerran, joka ilmestyi lokakuussa 2021.

 Yksityiselämä 

Kettu on asunut avoliitossa Mikko Rimmisen kanssa.  

Kettu on sanonut joutuneensa vuonna 2008 kaappausyrityksen kohteeksi. Seuraavana vuonna Voima-lehteen kirjoittamassaan kolumnissa Kettu sanoi kaappausyrityksen tapahtuneen marraskuussa, mutta joissain lehtihaastatteluissa tapahtuma-ajaksi on mainittu elokuu. Sieppausyrityksen todenperäisyyttä alettiin epäillä vuonna 2012 kun Ketun toimittama naisiin kohdistuvaa seksuaalista vallankäyttöä käsittelevä antologia ilmestyi. Iltalehti epäili kaappauskertomusta mainostempuksi viitaten haastattelujen ristiriitaisuuksiin ja siihen, ettei poliisi ollut saanut tapahtumasta rikosilmoitusta. Kansan Uutiset arvosteli Iltalehden uutisointia ja erityisesti sitä, että lehden toimittajat olivat antologian julkaisutilaisuudessa kirjan sijasta kiinnostuneita vain Ketun kaappauskokemuksesta.

Maaliskuussa 2012 Kettu teki kaappausyrityksestä rikosilmoituksen. Hän kertoi tehneensä rikosilmoituksen sähköisesti heti tapahtuman jälkeen, mutta se ei ilmeisesti ollut tallentunut poliisin järjestelmään. Kettu oli olettanut poliisin luokitelleen tapauksen toivottomaksi selvittää, koska hän ei ollut osannut kertoa yksityiskohtia päällekävijöistä. Vuonna 2015 Kettu on Imagen haastattelussa tarkentanut, että tapahtuma oli totta mutta ”liioiteltu”. ”En kadu että puhuin siitä, mutta retoriikka oli ihan vääränlaista. Puhuttiin kuuluisan kirjailijan sieppauksesta, vaikka kyse oli humalaisesta ahdistelusta, jota naisille tapahtuu koko ajan”, hän sanoi.

Kesäkuussa 2021 Karo Hämäläinen kirjoitti Suomen Kuvalehdessä Ketun Yöperhonen-romaanin vuodelta 2015 sisältävän hämmentäviä yhtäläisyyksiä Helena Sinervon kaksi vuotta aiemmin ilmestyneeseen Avaruusruusuja-runokokoelmaan.

 Tuotanto 

 Kirjat 
pienoiskuva|Katja Kettu sai Kiitos kirjasta -mitalin Kirjan ja ruusun päivänä Helsingissä 2012.








Rose on poissa. Helsinki: WSOY, 2018. .



 Sarjakuva-albumi 


 Animaatiot ja lyhytelokuvat 
 Pieni elokuva tupakoinnin vaaroista. Lyseonpuiston lukio, 1997.
 Kirsikkakakku (käsikirjoitus, ohjaus, animaatio, kuvaus, leikkaus ja äänitys nimellä Katja Heikkinen). Turun Taideakatemia, 1999.
 Agoraphobia (käsikirjoitus, ohjaus, animaatio, kuvaus, leikkaus ja äänitys nimellä Katja Heikkinen). Turun Taideakatemia, 2001.
 Manipulation (käsikirjoitus, ohjaus, animaatio, kuvaus, leikkaus ja äänitys nimellä Katja Heikkinen). Turun Taideakatemia, 2001.
 The Easy Writer (ohjaus; käsikirjoittanut Priit Pärn). Pettufilmi / Eesti Joonisfilm, 2004.
 Siberian Express (animaatio; ohjannut Pekka Korhonen). Edith film, 2005.
 Viisi aamua vielä (animaatio; ohjannut Milja Ahola). Edith film, 2006.
 Röllin sydän (animo-operaattori; ohjannut Pekka Lehtosaari). MRP Matila Röhr Productions, 2007.
 Merivuokkojen taistelu (käsikirjoitus, ohjaus, animaatio, kuvaus, leikkaus, äänitys ja äänisuunnittelu). Yle, 2007.
 Mankeli (käsikirjoitus, ohjaus ja animaatio yhdessä Jan Anderssonin kanssa). Indie Films, 2011.

 Musiikkivideot 
 Felix Kubin & Aavikko: Superlake Beat (ohjaus, animaatio ja leikkaus nimellä Katja Heikkinen). Kettutuotanto/Diskono, 2004.
 I Walk The Line: Demons Are Forever (käsikirjoitus, ohjaus ja animaatio). CombatRock Industry, 2004.
 I Walk The Line: When I’m Gone (käsikirjoitus, ohjaus, animaatio ja leikkaus). IndieFilms / Combat Rock Industry, 2006.
 Confusa: Haihtuu. Animaatiokopla, 2007.

 Näytelmät 
 Pyykkipäivä (käsikirjoitus), ensiesitys Kellariteatterissa 2006
Kätilö (alkuperäisteksti), ensiesitys Oulun Kaupunginteatterissa 2015

 Palkinnot 
 Tiiliskivi-palkinto 2005 teoksesta Surujenkerääjä
 Kalevi Jäntin palkinto 2011 teoksesta Kätilö
 Runeberg-palkinto 2012 teoksesta Kätilö
 Kiitos kirjasta -mitali 2012 teoksesta Kätilö
  WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto 2013
Finlandia-ehdokkuus 2018
Vuoden käännöspalkinto romaanille Kätilö, Norja 2015
Vuoden käännöspalkinto romaanille Kätilö, Latvia 2016
Vuoden käännöspalkinto romaanille Yöperhonen, Tanska 2017

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Katja Ketun virallinen kotisivu 
 Katja Kettu Bonnier Rights Finland -sivustolla 
 Pilkun jälkeen: Katja Kettu - Lällällää, helvettiäpä ei ole
 Katja Kettu Wsoy.fi:ssä
 Aamun kirjassa vieraana Katja Kettu Yle Areena. 3.9.2015.
 Katja Kettu Prosak-proosaklubilla (19.11.2013) Kirjastokaista-video
 Yle Areena. Aamun kirja 15.11.2018: Rose on poissa. Haastateltavana Katja Kettu.

Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1978 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit