Kirvakorennot

Kirvakorennot (Hemerobiidae) on laaja verkkosiipisiin lukeutuva hyönteisheimo. Suomesta on tavattu noin 30 siihen kuuluvaa lajia.Suomen verkkosiipis- ja kärsäkorentoatlas 

Rakenne

Aikuinen kirvakorento on hoikka, tyypillisesti 6–15 mm pituinen hyönteinen, jolla on suhteellisen kookkaat verkkosilmät. 

Kirvakorennot muistuttavat ulkonäöltään harsokorentoja, mutta eroavat näistä paitsi tyypillisesti ruskeankirjavasta värityksestään, ennen kaikkea siipisuonituksen perusteella. Kirvakorentojen siivissä on tiheässä pitkiä pitkittäissuuntaisia suonia, jotka muodostavat ainakin kaksi tai useampia siiven tyvestä ulospäin suuntautuvaa sektoria. Siivet ovat muodoltaan pyöreähköt. Sitä vastoin harsokorentojen siipisuonitus on verkkomainen ja siivet selvästi enemmän pitkänomaiset. Eläimen ruskeansävyinen väri ei itsessään ole riittävä tuntomerkki, sillä monien harsokorentojen talvehtivat muodot ovat väriltään rusehtavia.http://bugguide.net/node/view/3577

Käyttäytyminen

Naaras munii munat kasvien lehdille, johon ne kiinnittyvät suoraan, ilman harsokorentojen munille tyypillistä varsiosaa. 

Sekä toukat että aikuiset yksilöt ovat aktiivisesti saalistavia petoja, jotka käyttävät ravinnokseen erityisesti kirvoja ja punkkeja. Kirvakorentoja käytetäänkin apuna biologisessa torjunnassa.http://entomology.ifas.ufl.edu/creatures/beneficial/brown_lacewings.htmhttp://www.ipm.ucdavis.edu/PMG/NE/brown_lacewing.html

Muiden verkkosiipisten tapaan kirvakorennot ovat pitkälti yöaktiivisia ja lentävät mielellään kirkkaiden valojen luokse.

 Lajit Suomessa 
Suomesta on tavattu 31 kirvakorentolajia, mikä tekee heimosta lajimäärältään Suomen suurimman verkkosiipisryhmän. Vuoden 2010 Suomen lajien uhanalaisarvioinnin mukaan yksikään laji ei ole uhanalainen, mutta yhtä lajia pidetään silmälläpidettävänä (NT) ja yksi jätettiin puutteellisen havaintomateriaalin vuoksi arvioimatta (NE). Lisäksi yksi alalaji on puutteellisesti tunnettu (DD). s. 74–97Petri Ahlroth 2010. Verkkosiipiset, kaislakorennot, käärmekorennot ja kärsäkorennot. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 417–422

Luettelo on systemaattisessa järjestyksessä.

 sirppilehtikorento Drepanepteryx phalaenoides
 karvatäpläkorento Megalomus hirtus
 mäntyhämykorento Wesmaelius concinnus
 nelivyöhämykorento Wesmaelius quadrifasciatus
 kirjohämykorento Wesmaelius nervosus
 harmaahämykorento Wesmaelius malladai NT
 tarhahämykorento Wesmaelius subnebulosus
 tylppähämykorento Wesmaelius ravus
 dyynihämykorento Wesmaelius balticus
 ruskohämykorento Wesmaelius mortoni
 häivekirvakorento Hemerobius humulinus
 kirjokirvakorento Hemerobius perelegans
 korpikirvakorento Hemerobius simulans
 ruskokirvakorento Hemerobius stigma
 havukirvakorento Hemerobius pini
 kuultokirvakorento Hemerobius contumax
 kaarikirvakorento Hemerobius fenestratus
 pohjankirvakorento Hemerobius atrifrons
 keltakirvakorento Hemerobius nitidulus
 kalvaskirvakorento Hemerobius micans
 lehtokirvakorento Hemerobius lutescens
 tammikirvakorento Hemerobius gilvus
 reunuskirvakorento Hemerobius marginatus
 pohjanreunuskirvakorento Hemerobius marginatus lapponicus DD
 ketolymykorento Micromus variegatus
 kenttälymykorento Micromus angulatus
 pensaslymykorento Micromus paganus
 kärpäskorento Psectra diptera
 tammikoikorento Sympherobius pygmaeus
 lehtokoikorento Sympherobius elegans NE
 mäntykoikorento Sympherobius fuscescens

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Tree of Life web project 
ITIS: Hemerobiidae 

Luokka:Verkkosiipiset