Hillsborough’n onnettomuus

Hillsborough’n onnettomuus tapahtui 15. huhtikuuta 1989 Hillsborough’n jalkapallostadionilla Sheffieldissä, Englannissa. Tapausta käsiteltiin oikeudessa vasta 30 vuotta myöhemmin vuonna 2019. Tapahtuma on Yhdistyneen kuningaskunnan historian pahin urheiluun liittyvä katastrofi.

Taustaa
Brittiläisen jalkapallon julkisuuskuva oli vielä 1980-luvulla työväenluokkainen. Jalkapalloa pidettiin vähäväkisten ajanvietteenä, eikä Yhdistynyttä kunigaskuntaa tuolloin hallinnut konservatiivipuolue ollut erityisemmin kiinnostunut jalkapallostadionien turvallisuuden kohentamisesta.

Metalliverkoilla aidattujen seisomakatsomojen riskialttius oli nähty Hillsborough'ssa jo vuonna 1981, kun yleisöä oli puristunut vaarallisesti aitoja vasten Tottenhamin ja Wolverhamptonin välisen ottelun aikana. Yhdistyneen kuningaskunnan pahin katsomo-onnettomuus ennen Hillsborough'n tapausta oli koettu Ibrox Stadiumilla – silloiselta nimeltään Ibrox Park – Glasgow'ssa Skotlannissa 2. tammikuuta 1971, kun 66 ihmistä sai surmansa ja yli 200 loukkaantui Glasgow Rangersin ja Celtic FC:n välisen ottelun päätyttyä syntyneessä tungoksessa.

Tapahtumat
Hillsborough'n jalkapallostadionilla oli alkamassa FA Cupin välieräottelu Nottingham Forestin ja Liverpoolin välillä. Hieman ennen ottelun alkamista, noin kello 15.00, stadionin ulkopuolelle oli saapunut sadoittain sisään katsomoon pyrkineitä liverpoolilaisia jalkapallofaneja. Kun tilanne alkoi muodostua kriittiseksi, ottelun turvallisuudesta ylimpänä viranomaisena vastannut Etelä-Yorkshiren poliisipäällikkö antoi luvan avata portit liverpoolilaisten jo valmiiksi ääriään myöten täynnä olleeseen päätykatsomoon. Seurauksena oli tungos, jossa ihmismassat vyöryivät toistensa päälle. Monet tallautuivat takaa tulleiden jalkoihin tai puristuivat katsomon ja jalkapallokentän välistä aitaa vasten. Osa onnistui pelastautumaan kiipeämällä jalkapallomaalin takana olleesta aitauksesta aidan yli kenttää reunustaneelle radalle tai saatuaan stadionin pikkuportin auki. Osa kiipesi jo kuolleiden ihmisten päälle saadakseen happea. Havaittuaan tilanteen poliisi määräsi jo alkuun päässeen ottelun keskeytettäväksi sen kestettyä viitisen minuuttia.

Onnettomuuden jälkeiset pelastustoimet epäonnistuivat täysin. Jalkapallokentän viheriö muuttui kaoottiseksi ensiapunäyttämöksi, jolla hengissä selvinneet yrittivät elvyttää kuolevia. Ihmiset repivät stadionin mainoskylttejä alas ja tekivät niistä paareja kantaakseen loukkaantuneita pois katsomosta. Stadionin ulkopuolelle saapui 44 ambulanssia, mutta poliisi päästi niistä sisään stadionille vain yhden. Hengenvaarallisesti loukkaantuneista 96 uhrista selvisi hengissä sairaalaan vain 14.

Uhrit
Onnettomuudessa sai surmansa kaikkiaan 96 ihmistä – 94 välittömän kuolonuhrin lisäksi yksi kuoli vammoihinsa neljä päivää myöhemmin ja yksi koomaan vajonnut henkilö vasta lähes neljä vuotta myöhemmin. Loukkaantuneita oli 766. Kuolleista valtaosa oli nuoria miehiä ja teinejä. Menehtyneistä 10–19-vuotiaita oli 38 ja 20–29-vuotiaita 40. Uhreista 89 oli miehiä ja seitsemän naisia. Surmansa saaneista nuorin oli 10-vuotias ja vanhin 67-vuotias. Moni perhe menetti useamman kuin yhden jäsenensä. Kuolinsyytutkimuksissa todettiin, että suuri osa uhreista oli kuollut tukehtumiseen seisaaltaan.

Onnettomuutta pidetään Britannian pahimpana ja kansainvälisestikin yhtenä historian vakavimmista katsomo-onnettomuuksista. Surmansa saivat muun muassa tulevan Liverpool-kapteeni Steven Gerrardin kymmenvuotias serkku sekä reservijoukkueen entisen maalivahdin Paul Harrisonin isä.

Ensimmäinen tutkinta ja sen seuraukset
Onnettomuuden ja sitä seuranneen tutkintaraportin (Taylorin raportti) seurauksena seisomapaikat poistettiin useimmista Britannian jalkapallostadioneista. Lisäksi kentän ja katsomoiden väliset raja-aidat poistettiin. Raportin mukaan kyseessä oli onnettomuus ja pääsyynä siihen oli, että poliisi menetti yleisön hallinnan. Raportin perusteella syyttäjävirasto päätti vuonna 1991, ettei ketään tule asettaa syytteeseen tapahtuneesta. 

Viranomaiset ilmoittivat onnettomuuden johtuneen liverpoolilaisfanien huonosta käytöksestä; heidän mukaansa ”jalkapallohuligaanit” olivat juoneet alkoholia, riehuneet ja siten itse aiheuttaneet katastrofin. Iltapäivälehti The Sun väitti Liverpoolin kannattajien varastelleen kuolleiden toveriensa lompakkoja ja virtsanneen näiden ja poliisien päälle.

Viranomaisten ja The Sun -lehden väitteet loukkasivat syvästi kuolonuhrien omaisia ja kaaoksesta hengissä selvinneitä. Heidän ensimmäinen yrityksensä tutkinnan avaamiseksi uudelleen raukesi vuonna 1997. Hillsborough'n perheiden tukiyhdistys nosti vuonna 2000 yksityisen rikossyytteen päävastuussa ollutta poliisipäällikköä ja tämän apulaista vastaan, mutta asia ei nytkään johtanut tulokseen.

Uusi tutkinta ja oikeuskäsittely
Hillsborough'n uhrien omaisten pitkän oikeustaistelun jälkeen Yhdistyneen kuningaskunnan alahuone päätti vuonna 2009 – jolloin itse katastrofista tuli kuluneeksi jo 20 vuotta – julkistaa juttuun liityneet noin 300 000 dokumenttia ja katastrofi otettiin uudelleen tarkasteltavaksi. Sisäministeri Theresa May määräsi vuonna 2012 aloitettavaksi kaksi uutta rikostutkintaa, joista toinen koski katastrofin syitä ja toinen viranomaisten toimintaa tapauksen jälkeen. Saman vuoden joulukuussa oikeus mitätöi alkuperäisen tutkinnan nojalla tehdyt johtopäätökset. Maaliskuussa 2014 Hillsborough'n katastrofista aloitettiin uusi oikeudellinen tutkinta, joka kesti yli kaksi vuotta. 

Huhtikuussa 2016 oikeus totesi, että kyseessä ei ollut onnettomuus, vaan ihmiset kuolivat poliisin epäonnistumisen ja turvallisuuspuutteiden vuoksi. Oikeuden mukaan jalkapallofanien kuolema oli rikos ja poliisi ja ambulanssihenkilökunta olivat törkeän huolimattomuutensa vuoksi epäonnistuneet tehtävässään suojella ihmisiä. Jalkapallofaneja puolestaan ei voitu syyttää mistään. Lisäksi Hillsborough'n jalkapallostadionin katsottiin olleen muodoltaan hengenvaarallinen, mikä oli osaltaan pahentanut katastrofia. Turvallisuudesta katastrofin aikana vastannutta, jo eläkkeelle siirtynyttä Etelä-Yorkshiren poliisipäällikköä ja viittä muuta henkilöä vastaan nostettiin vuonna 2017 syytteet 95 kuolemantuottamuksesta. Koska yksi uhreista oli kuollut saamiinsa vammoihin yli vuoden kuluttua tapahtuneesta, hänen kuolemastaan ei voitu 1990-luvulla voimassa olleen lain mukaan nostaa syytteitä. Tapauksen oikeuskäsittely alkoi tammikuussa 2019. 

Oikeudessa poliisipäällikkö sanoi katuvansa syvästi toimintaansa katastrofin yhteydessä ja pyysi uhrien omaisilta anteeksi. Oikeudenkäynti päättyi marraskuussa 2019, jolloin poliisipäällikkö jätettiin tuomitsematta.

Muistaminen
Hillsborough’n uhrien muistoa kunnioittavia muistokiviä ja -patsaita on ympäri Liverpoolia. Myös itse Hillsborough’n stadionilla sijaitsee yksi muistokivistä.

Vuonna 2014, jolloin Hillsborough'n katastrofista tuli kuluneeksi 25 vuotta, kaikilla Englannin jalkapallokentillä pidettiin 12. huhtikuuta ennen ottelujen alkamista kuuden minuutin hiljainen hetki Hillsborough'n uhrien muistoksi.

Brittiläinen Daniel Gordon ohjasi yhdysvaltalaiselle ESPN-kanavalle vuonna 2014 dokumentin Hillsborough, joka kuvaa sekä itse katastrofia että sen jälkeistä uhrien omaisten oikeustaistelua.

Brittiläinen Louise Brookes, jonka veli Andrew menetti henkensä vuoden 1989 katastrofissa, kertoi  The Guardian -lehden haastattelussa huhtikuussa 2023 brittijalkapalloon pesiytyneestä negatiivisesta ilmiöstä. Liverpoolin kotistadionilla Anfieldilla oli vuosien aikana jouduttu kuuntelemaan vieraskannattajien ivalauluja Hillsborough'n murhenäytelmästä. Erityisesti vuoden 2016 jälkeen sosiaalisessa mediassa oli esiintynyt runsaasti  tragediaa pilkkaavia viestejä. Tammikuussa 2023 oli poistettu 16 Chelsea FC:n kannattajaa Anfieldin katsomosta sen vuoksi, että he olivat laulaneet vuoden 1989 tragedialle ilkkuvia lauluja järjestyksenvalvojien kielloista huolimatta.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Liverpoolin Hillsborough-muistosivu  

Luokka:Sheffield
Luokka:Yorkshiren historia
Luokka:Onnettomuudet Englannissa
Luokka:Englannin jalkapallo
Luokka:Jalkapallon historia
Luokka:Vuoden 1989 onnettomuudet