Pyhän Mikaelin ritarikunta

Pyhän Mikaelin ritarikunta () oli Ranskan kuningaskunnan korkea-arvoinen kunniamerkkejä myöntänyt ansioritarikunta. Ranskan kuningas Ludvig XI perusti Arkkienkeli Mikaelin mukaan nimetyn ritarikunnan elokuussa 1469. Ritareiden, joita saattoi olla enintään 36, oli vannottava uskollisuudenvala suurmestarille, joka oli hallitsija itse. Jäsenkiintiöstä luovuttiin sittemmin uskonsotien aikana 1560. 


Pyhän Hengen ritarikunnan perustamisen myötä Pyhän Mikaelin ritarikunta väistyi arvoasteikossa toiselle sijalle. Kuningas Ludvig XIV:n 1665 vahvistamien uusien sääntöjen mukaan Pyhän Mikaelin ritareiksi nimitettiin erityisesti kirjailijoita, taiteilijoita ja hallintovirkamiehiä. Kunniamerkkiä kannettiin pääsääntöisesti ketjun sijasta mustassa nauhassa:

 80x80px ritarikunnan nauha

Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1791 ritarikunta lakkautettiin, mutta kuningas Ludvig XVIII perusti sen uudelleen 1816. Tuolloin ritarien lukumäärä rajattiin sataan, johon ei kuitenkaan sisältynyt ulkomaalaiset, eikä Pyhän Hengen ritarit, jotka edelleen automaattisesti olivat myös Pyhän Mikaelin ritareita. Ritarikunta lakkautettiin virallisesti uudelleen Pyhän Hengen ritarikunnan tavoin Heinäkuun vallankumouksen myötä 1830.

Myöhemmin Pyhän Mikaelin ritarikunta on kuitenkin jatkanut toimintaansa, hallitsijasukuun (Bourbonien vanhempi haara) sidottuna, dynastisena ritarikuntana. Dynastisen ritarikunnan suurmestari on Hänen Kuninkaallinen Korkeutensa Pariisin kreivi. Uusia ritareita on nimitetty harvakseltaan, ainakin 1930-luvulta 1980-luvulle.

 Lähteet 

Luokka:Ranskalaiset ritarikunnat
Luokka:Mikael (arkkienkeli)