Riukiukielet

Riukiukielet tai ryūkyū-kielet ovat japanilaisiin kieliin kuuluva ryhmä kieliä, jotka ovat kotoperäisiä nykyisin Japanin Okinawan ja Kagoshiman prefektuureihin kuuluvilla Riukiusaarilla.

Riukiukielten puhujia ei ole tilastoitu Japanin väestönlaskennassa, eikä puhujien tarkka määrä ole tiedossa. Arviot äidinkielenään riukiukieliä puhuvien määrästä vaihtelevat lähteestä riippuen. Eri kielten puhujat eivät yleensä ymmärrä toisiaan. 2010-luvulla pitkälti vain vanhemmat ikäluokat puhuvat riukiukieliä.

 Historia 
Riukiukieliä on puhuttu yli tuhannen vuoden ajan Riukiusaarilla, jotka ulottuvat itäisimmältä Kita-Daitōjiman saarelta läntisimmälle Yonaguni-jiman saarelle ja pohjoisimmalta Amami Ōshiman saarelta eteläisimmälle Hateruma-jiman saarelle. Riukiu oli itsenäinen kuningaskunta 1600-luvun alkuun asti, jolloin sen pääsaaret liitettiin väkisin Etelä-Kyushussa sijaitsevaan Satsuman feodaalialueeseen. Japania alettiin käyttää Okinawan väestön keskuudessa vasta, kun Riukiu liitettiin Japaniin ja lakkautettiin vuonna 1872. Japanin kielen yleistyessä riukiukieliä tukahdutettiin ja leimattiin viranomaisten toimesta eri tavoin. 

Pitkään japanilaiset ja ulkomaalaiset kielitieteilijät pitivät riukiukieliä japanin murteina. Nykyään katsotaan, että riukiukielet ovat japanin sisarkieliä eivätkä japanin murteita ja että riukiu ja japani muodostavat yhdessä japanilaisen kieliperheen. Saarilla puhutaan yleisesti ottaen standardijapania ja Riukiusaarten kieliä käytetään vain isovanhempien ja muiden vanhojen ihmisten kanssa. 

Kun alueella  levisi uusi kieli eli (standardi)japani, Okinawalle syntyi uusi japanin kontaktilajike, jossa näkyy vaikutteita aiemmin puhutuista kielistä, jota kielitieteilijät kutsuvat ”okinawalaisen substraatin japaniksi”, ja se tunnetaan yleisesti nimellä uchinaa yamatoguchi (ウチナーヤマトゥグチ, 沖縄大和口, suom. ”okinawalainen japani”).  Siinä on huomattavaa ajallista ja alueellista vaihtelua, mikä on saanut alkunsa japanin kielen epätäydellisestä omaksumisesta Okinawalla 1800-luvulla.

 Riukiukieliä 
Monet riukiukieliin erikoistuneet tutkijat antavat nykyään oman kielen aseman riukiun sisällä oleville eri kieliryhmille, jotka ovat kieliopillisesti niin erilaisia, etteivät niiden puhujat ymmärrä toisiaan. Nykyisin vallitsevan näkemyksen mukaan japani ja riukiu muodostavat japanilaisen kieliperheen protojapanin tytärkielinä.

Riukiukielet jaotellaan usein viiteen tai kuuteen eri kieleen, jotka ovat:
Miyako 
Okinawan kieli
Kunigami
Yaeyama
Yonaguni
Amami
Kielet on nimetty niiden saarten mukaan, jolla kutakin kieltä on puhuttu. Amamin saari sijaitsee Kagoshiman prefektuurissa, muut saaret Okinawan prefektuurissa. 

Nämä kuusi riukiukieltä mainitaan Unescon vuonna 2009 julkaistussa vaarassa olevien kielten atlaksessa. Unescon mukaan kaikki riukiukielet ovat vaarassa kuolla sukupuuttoon vuoteen 2050 mennessä. Unescon nimeämistä kielistä kunigami, joka sisältää amamin eteläisimmät ja okinawan pohjoisimmat variaatiot, on toistaiseksi kielitieteilijöiden keskuudessa kiistanalainen.

 Kirjallisuutta 



 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Japanilaiset kielet