Feliks Tuisku

Feliks Waldemar Tuisku () oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä vääpelinä ja joukkueenjohtajana.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975  

Perhe ja Opinnot
Tuiskun vanhemmat olivat sahanomistaja Isak Tuisku ja Hedvig Sofia Nikkola. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Liisa Saurion kanssa. 

Tuisku kävi kansakoulun ja yhden lukukauden maamieskoulua ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Jämsän yhteiskoulussa vuonna 1924.

Jääkärikausi
Tuisku työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 30. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi) vuonna 1917.

Suomen sisällissota
Tuisku saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta  1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi komppanianvääpeliksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 4. jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa. 

Sisällissodan jälkeinen aika
Tuisku palveli sisällissodan jälkeen 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Pohjolan jääkäripataljoona ja Kajaanin sissipataljoona. Hän toimi pataljoonassa joukkueenjohtajana, komppanianpäällikkönä ja lopuksi pataljoonan talouspäällikkönä. Hän osallistui heimosotiin Petsamon retkikuntaan 25. helmikuuta 1920. Hän lähti retkelle Tampereelta II komennuskunnan (nimi muuttui myöhemmin retkikunnan 2. komppaniaksi) päällikkönä. Hän haavoittui sotaretkellä Salmijärven taistelussa 1. huhtikuuta 1920. Atmeijasta hän erosi 14. toukokuuta 1927 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Nurmeksessa. 

Talvi- ja jatkosota
Tuisku osallistui talvisotaan Lieksassa Pohjois-Karjalan Ryhmän Täydennyspataljoonan komentajana. Välirauhan aikana hän toimi Lieksan komendanttina. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 35. Linnoituskomppanian päälliköksi Rukajärvelle. Hänet haudattiin Nurmekseen.

Luottamustoimet
Tuisku toimi Nurmeksen Hevosystäväin Seuran jäsenenä ja oli Manttaalikunnan ja Metsänhoitoyhdistyksen puheenjohtajana ja Maataloustuottajain Pohjois-Karjalan piirin johtokunnan varapuheenjohtajana. Hän toimi myös Nurmeksen Sähkö Oy:n johtokunnan jäsenenä.

Lähteet
 Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. 
Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 . 

Viitteet

Luokka:Jääkärit
Luokka:Vuonna 1891 syntyneet
Luokka:Vuonna 1961 kuolleet