Vladimir Tatlin

Vladimir Jevgrafovitš Tatlin (; 28. joulukuuta (J: 16. joulukuuta) 1885 Kiova – 31. toukokuuta 1953 Moskova) oli ukrainalainen taidemaalari, graafikko, lavastus- ja monumentaalitaiteilija, muotoilija, venäläisen konstruktivismin perustaja ja arkkitehti.

Tatlin opiskeli Penzan taideoppilaitoksessa (1904–1910) jossa hänen opettajinaan olivat Ilja Gorjuškin-Sorokopudov ja Aleksei Afanasjev,  sekä Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa (1902–1903 ja 1909–1910) opettajinaan Valentin Serov ja Konstantin Korovin.Avantgarde 1900–1930; Tšudnovskin kokoelma Pietarista, näyttelyjulkaisu Ateneum 14.10.1993–9.1.1994

Tatlinin oli koulutukseltaan ikonimaalari, mikä on saattanut vaikuttaa siihen, miten hän toi maalauksiinsa epätavallisia materiaaleja. Tärkeäksi tuli tässä mielessä hänen kohtaamisensa Picasson kubististen kollaasien kanssa Pariisissa vuonna 1913. Hän oli myös uransa alusta asti kiinnostunut kaarevista muodoista.

Vladimir Tatlin oli Kazimir Malevitšin ohella 1910-luvun venäläisen avantgarden tärkeimpiä hahmoja, ja myöhemmin hänestä tuli konstruktivismin pääideologi. Tatlin tunnetaan parhaiten suunnitelmastaan Kolmannen internationaalin muistomerkiksi.Moderna Museet, Tukholma 2010, Moderna Museet

 Teoksia 

 Lähteet 

Aiheesta muualla

 Moderna museet, vakituinen kokoelma , valokuvia Tatlinin teoksista ja tornin pienoismallista (hakusana: "tatlin").

Luokka:Ukrainalaiset arkkitehdit
Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit
Luokka:Venäläiset taidemaalarit
Luokka:Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Luokka:Vuonna 1885 syntyneet
Luokka:Vuonna 1953 kuolleet