Shut Down Volume 2

Shut Down Volume 2 on The Beach Boysin viides studioalbumi ja ensimmäinen neljästä vuonna 1964 julkaistusta albumista. Albumin nimen Volume 2 viittaa sen olevan jatko-osa Capitol Recordsin vuoden 1963 kokoelmalevylle Shut Down. Kokoelmalevyllä oli mukana yhtyeen kappale ”409”, mutta se ei ole The Beach Boys -albumi. Shut Down Volume 2 nousi Yhdysvaltain listoilla sijalle 13.

Shut Down Volume 2 äänitettiin samaan aikaan kuin ”beatlemania” alkoi saavuttaa Yhdysvallat. Shut Down Volume 2:n oli tarkoitus varmistaa The Beach Boysin aseman Yhdysvaltain suosituimpana yhtyeenä. Mutta The Beatles -invaasio oli niin voimakas, että albumi jäi top 10:n ulkopuolelle ja nousi listoille vasta kuusi viikkoa julkaisunsa jälkeen. Se myös viipyi listoilla lyhyemmän aikaa (9 kuukautta) kuin aiemmat menestyslevyt. 

Syitä vaatimattomampaan menestykseen olivat Capitolin keskittyminen The Beatlesin promoamiseen ja se, että albumin kolmea viimeistä kappaletta pidetään ”täytebiiseinä”. Myös humoristinen ”’Cassius’ Love vs. ’Sonny’ Wilson” (joka viittaa Cassius Clayn ja Sonny Listonin väliseen otteluun vain päiviä ennen albumin julkaisua) osoitti, että levylle jouduttiin ottamaan täytekappaleita.

Toisaalta Shut Down Volume 2:n parhaita lauluja pidetään The Beach Boysin siihen astisen uran parhaimpiin kuuluvina. ”Fun, Fun, Fun”, ”Don’t Worry Baby” (Brianin vastaus Phil Spectorin ”Be My Babylle”), ”The Warmth of the Sun” (kirjoitettu vain muutama tunti Kennedyn salamurhan jälkeen) ja Frankie Lymon -cover ”Why Do Fools Fall in Love”. ”Pom, Pom Play Girl” oli ensimmäinen The Beach Boys -kappale, jonka soololaulajana oli Carl Wilson.

Shut Down Volume 2:sta markkinoitiin ”hot rod” -kokoelmana, koska sen edeltäjä Little Deuce Coupe oli menestynyt niin hyvin, mutta tällä kertaa teema ei jatkunut albumin kaikilla kappaleilla. Brian Wilson oli saanut tarpeekseen autoaiheisista kappaleista ja halusi tehdä aihepiiriltään toisenlaisia kappaleita.

Shut Down Volume 2:n studionauhat katosivat pian albumin julkaisun jälkeen. Vuonna 2009 elämäkertakirjailija Jon Stebbinsin avulla löydettiin kolme kelaa sessionauhoja. Näistä tuottajat Mark Linett ja Alan Boyd tekivät uudet stereomiksaukset kokoelmalle Summer Love Songs. Kokoelmalla on muun muassa vaihtoehtoinen versio ”Why Do Fools Fall In Lovesta”, jolla kuullaan ennen kuulematon intro-osuus sekä stereomiksaus ”Don’t Worry Babysta”.

 Kansikuva 
Kansikuvan otti Capitolin valokuvaaja George Jerman. Kuvassa yhtye poseeraa urheiluautojen vieressä. Sinisen Corvette Sting Rayn omisti Dennis Wilson ja Pontiac Grand Prix’n Carl Wilson. Kansikuva oli ensimmäinen, jossa oli mukana Al Jardine.

 Kappalelista 

 Mini-LP 
Capitol julkaisi myös levyautomaatteja varten seitsentuumaisen 33 1/3-nopeuksisen ”mini-LP:n”, jolla oli vain kuusi kappaletta. Albumilla oli sama etukansi, mutta takakansi oli tyhjä. Ykköspuolella olivat ”Keep an Eye on Summer”, ”Fun, Fun, Fun” ja ”The Warmth of the Sun” ja kakkospuolella ”Why Do Fools Fall In Love”, ”In the Parkin’ Lot” ja ”Don’t Worry Baby”.

 Vuoden 2001 uudelleenmasteroitu versio 
Vuonna 2001 albumi julkaistiin CD-versiona yhdessä Surfer Girlin kanssa. Levyllä oli ylimääräisinä ”Fun, Fun, Fun” (mono-versio), ”In My Room” (saksankielinen versio) ja ”I Do”.

 Singlet 
 ”Fun, Fun, Fun” / ”Why Do Fools Fall In Love” (Capitol 5118) (”Fun, Fun, Fun” Yhdysvaltain listalla viides helmikuussa 1964 ja ”Why Do Fools Fall In Love” 24. toukokuussa 1964)
 ”Don’t Worry Baby” oli ”I Get Aroundin” B-puolena
 ”The Warmth of the Sun” oli ”Dance, Dance, Dancen” B-puolena

 Arvostelut 
 AllMusic: 

 Lähteet 

Luokka:The Beach Boysin albumit
Luokka:Vuoden 1964 albumit