Laila Rihte

Laila Rihte (alk. Richter, ent. Rihte-Korhe; ) oli suomalainen näyttelijä. Hänet muistetaan erityisesti tyttörooleistaan 1930- ja 40-luvun suomalaisissa elokuvissa. 

 Varhaiselämä 
Laila Rihte syntyi Orimattilassa 1912 kelloseppä Hjalmar Richterin ja tämän vaimon Hildan perheeseen. Hänen kaksoissisarensa oli kuvanveistäjä Lea Rihte (1912–2001). Siskokset harrastivat jo lapsina näyttämötaidetta, tanssia ja piirtämistä. Perhe muutti sittemmin Helsinkiin, missä kaksoset suorittivat keskikoulun. Koulun oppilaita kannustettiin taideharrastuksiin, minkä johdosta Laila pyrki Suomen Näyttämöopistoon ja Lea puolestaan Ateneumin taidekouluun. Laila kävi Näyttämöopistoa vuodet 1933–35. Opintojen loppuvaiheessa hän esiintyi avustajatehtävissä muutamissa Erkki Karun elokuvissa. 

 Ura 
 Elokuvat 

Saatuaan toisen naispääosan Karun elokuvasta Roinilan talossa (1935) Laila Richter muunsi sukunimensä suomenkieliseen muotoon Rihte. Hän sai ensimmäisestä naispääosastaan kiitosta Ilta-Sanomissa. Suuren yleisön tietoisuuteen Rihte nousi Liisan osassa elokuvassa Pohjalaisia (1936). Draamassa Kuin uni ja varjo (1937) hän teki tunteisiin vetoavan suorituksen Kerttu-piikana, joka nousee vastustamaan alkoholisoitunutta ja väkivaltaista isäntää. Rihte oli kiinnitettynä Suomen Filmiteollisuuteen 1937–1939. Hänet nähtiin valkokankaalla yleensä topakkana maalais- tai kaupunkilaistyttönä. Usein hän esitti naispäähenkilön ystävätärtä tai sisarta. Rihte teki merkittävät naissivuosat elokuvissa Kuriton sukupolvi (1937), Olenko minä tullut haaremiin (1938), SF-paraati (1940) sekä Runon kuningas ja muuttolintu (1940).

Naispääosa Rihteellä oli muun muassa elokuvassa Nummisuutarit (1938) sekä kaikissa Lapatossu-farsseissa. Hänen tyttöhahmoistaan huokui kiltteys ja oikeudenmukaisuus. Elokuvassa Tavaratalo Lapatossu & Vinski Rihte näytteli evakkotyttöä, joka ei kelpaa rikkaan talon miniäksi, mutta voittaa lopulta kaikkien sympatiat odottamalla uskollisesti sodassa haavoittunutta rakastaan.

Kaikkiaan Rihte näytteli yli 80 elokuvassa vuosien 1933–1963 aikana. Roolit 1950-luvulta alkaen olivat lähinnä pieniä, muun muassa avustustehtäviä Pekka Puupää -elokuvissa. Rihteen viimeiseksi rooliksi jäi baarin emäntä Åke Lindmanin ohjaamassa elokuvassa Jengi (1963). Hänen filmiuransa päättyi televisio- ja lyhytelokuviin.

 Näyttämö 
Laila Rihte sai ensimmäisen teatterikiinnityksensä Helsingin Kansanteatteriin 1936–37. Kiinnitys jatkui SF-kauden jälkeen 1939–1942. Teatteriuralla Rihteen ongelmaksi muodostui jossain määrin hänen lyhyytensä. Filmissä lyhyys ei haitannut, kun suosittiin lähikuvia. Sen sijaan näyttämöllä hellät kohtaukset eivät näyttäneet herkiltä, kun pituusero miesnäyttelijöihin saattoi olla kymmeniäkin senttejä. Rihte näyttelikin teatterissa enimmäkseen tyttöosia eikä niinkään sankarittaria. Hänen taiteellisesti merkittävimpiä suorituksiaan Kansanteatterissa olivat Molièren Luulosairaan Angelique sekä Eduard Wilden Vihtahousun Laura.

Vuodesta 1946 alkaen Rihte näytteli revyyteatteri Punaisessa Myllyssä. Yli kymmenen vuotta kestäneen kiinnityksensä aikana hän sai rooleja laidasta laitaan. Näistä merkittävimpiä olivat Lady Barrington (Akseli taivaan portilla), Sabina (Jääkärin morsian) ja Hertta (Eloisia elukoita). Vuonna 1958 Rihte oli mukana Maria Jotunin näytelmässä Savu-uhri, jossa hän tulkitsi Vehviläiskän osan.

Punaisen Myllyn jälkeen Rihteellä oli kiinnitys Teatteri Jurkkaan, jossa hän teki vaativan ja kiitetyn roolitulkinnan rouva Hardwick-Mooresta Tennessee Williamsin Torakkanaisessa. Yksi näytöksistä myös televisioitiin Yleisradion TV 2-kanavalle vuonna 1965.

 Televisio 
Laila Rihte esiintyi vuosina 1969–1976 suositussa televisiosarjassa Naapurilähiö, jossa hän näytteli sydämellistä ja neuvokasta mamma Lehtosaloa.

 Yksityiselämä 
Rihte avioitui näyttelijä Onni Korheen (oik. Korhonen) kanssa vuonna 1941 ja heille syntyi tytär Tarja. Liitto päättyi eroon 1945.

 Valikoitu filmografia 

 Vuosi Elokuva Rooli 1933  Ne 45000  Annikki, Helmin osakuntatoveri 1935  Roinilan talossa  Ojalan Elli 1936  Pohjalaisia  Liisa, piika Harrissa Kaikenlaisia vieraita  Hilkka Kokko / Elli Salo 1937  Lapatossu  Irja Laurila Asessorin naishuolet  Vieno, asessorin palvelijatar Kuin uni ja varjo  Kerttu, Talvitien piika Kuriton sukupolvi  Jaana Varavaara, ”Japi” 1938  Olenko minä tullut haaremiin  maisteri Aili Viheroja Nummisuutarit  Jaana, Nikon tytär 1939  Lapatossu ja Vinski Olympia-kuumeessa  Raili Saro Helmikuun manifesti  Elna Kotka Halveksittu  kauppa-apulainen Siviä Syrjänen 1940  Tavaratalo Lapatossu & Vinski  Kirsti Pohtonen Runon kuningas ja muuttolintu  Sofi SF-paraati  Laila Koskeli 1941  Totinen torvensoittaja  neiti Raili Ilmonen Kulkurin valssi  Stiina, palvelustyttö Poikamies-pappa  Tuulia Kompura

 Vuosi Elokuva Rooli 1942  Avioliittoyhtiö  Ellen Berg Niin se on, poijaat!  lotta Pirkko Tujunen 1943  Tyttö astuu elämään  Lillukka Koponen Hevoshuijari  Hessu, sisäkkö 1944  Miesmalli  Tuulikki Sylvi  Anni Vidgren 1945  Vastamyrkky  rouva Anna Norenius 1946  Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä  Liisa, Niskavuoren piika 1948  Kalle Aaltosen morsian  maisteri Marja Niittylä Kilroy sen teki  Siiri 1949  Serenaadiluutnantti  sotilaskotisisar Aino 1951  Vain laulajapoikia  sairaanhoitajatar 1953  Pekka Puupää kesälaitumilla  rouva Pykälä 1955  Helunan häämatka  diiva 1958  Asessorin naishuolet  1. tarjoilija 1960  Kankkulan kaivolla  Hulta 1961  Miljoonavaillinki  konttoristi Kaasua, komisario Palmu!  siivooja 1963  Totuus on armoton  2. nainen käräjätalon pihassa

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Laila Rihte, Seura, 07.12.1938, nro 49, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1912 syntyneet
Luokka:Vuonna 1985 kuolleet