Dufourspitze

Dufourspitze () on Sveitsin Valais’n Alpeilla sijaitseva vuorenhuippu. Yltäessään 4 634 metrin korkeuteen merenpinnan tasosta se on Sveitsin korkein kohta, sekä Alppien toiseksi korkein. Vuori on myös Länsi-Euroopan toiseksi korkein huippu, kun Mont Blancin naapurihuippuja ei lasketa mukaan. Sen 2 470-metrinen itäseinämä on Alppien korkein, kun taas sen läntinen puoli on Alppien toiseksi suurimman Gornergletscher-jäätikön peitossa. Vuori kuuluu Zermattin kuntaan Wallisin kantonissa. Vuorenhuippu on nimetty sveitsiläisen kenraalin Guillaume-Henri Dufourin mukaan, joka muun muassa kartoitti Sveitsin topografiaa.Dufourspitze  Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 8.1.2014.

Dufourspitzen huipulle kiivettiin ensimmäisen kerran vuonna 1855. Mukana oli kahdeksan kiipeilijää ja kolme opasta. Vuori on hyvin suosittu kiipeilijöiden keskuudessa. Kesä on vuodenajoista paras sille kiivettäessä. Lähin kaupunki on Zermatt lähestyttäessä vuorta Sveitsin puolelta. Zermattista on junayhteys Gornergratin vuoristoalueelle, joka sijaitsee vastapäätä Dufourspitzen länsipuolen rinteitä. Lämpötila huipulla voi laskea jopa alle −40 °C:seen vuoren korkeuden ja sitä ympäröivien jäätiköiden vaikutuksen vuoksi. Moni turisti käy alueella pelkästään valokuvauksen vuoksi, sillä Monte Rosan massiivilta avautuu upeita panoraamauksellisia kuvauskohteita. Muun muassa Matterhornvuori näkyy hyvin sen länsipuolella. Lumiraja on kesällä noin 3 000 metrin korkeudessa. Dufourspitzen lounaispuolella erottuvat Lyskamm-, Castor- ja Polluxvuoret. Sen pohjoispuolella näkyy Nordendvuori ja joitakin kilometrejä kauempana myös Weisshorn ja Dom. Koko massiivi muodostuu lähinnä graniitti- tai graniittigneissikivestä.

 Vuoristomajat ja reitit 
Suosituin vuoristomaja on Monte Rosa Hütte, jonka omistaa Schweizer Alpen-Club yli 2 800 metrin korkeudessa, vuoren länsirinteellä. Sen molemmin puolin kulkee kaksi jäätikköä, Gornergletscher- ja Grenzgletscherjäätiköt. Vuonna 2009 alueelle rakennettiin moderni vuoristomaja, jonka seinillä ja katossa on aurinkopaneeleja. Aurinkopaneeleilla pystytään keräämään jopa 90 % vuoristomajan energiantarpeesta. Rakennus on viisikerroksinen. Massiivin Italian puoleisessa osassa sijaitsee Regina Margherita -vuoristomaja lähes 4 600 metrin korkeudessa, Signalkuppevuorella. Vuoristomajassa on laboratorio ja observatorio.

Suosituin reitti on Normal Route, joka alkaa Monte Rosa Hütten vuoristomajalta. Reitti kulkee suurimmaksi osaksi jäätiköllä. Reitin loppuvaiheessa, aivan Dufourspitzen huipun alapuolella, kohoaa 150 metrin seinämä, jolloin kiipeilijät turvautuvat teknisiin laitteisiin kuten köysiin. Toinen, vaativampi reitti on nimeltään Oberen Westgrat (Länsiharjanne). Reitti seuraa aluksi Normal Routea, mutta kääntyy ylempänä oikealle. Reitti on teknisesti vaativaa. Molemmilla reiteillä käytetään kiipeilysaappaita, joihin kiinnitetään jääraudat. Italian puolella tunnetuin reitti on Marinelli Couloir.
http://www.mountwiki.com/wiki/view/Dufourspitze 

 Kiipeilyhistoriaa 
Ensimmäinen onnistunut kiipeäminen vuonna 1855.
Ensimmäinen naiskiipeilijä Lucy Walker saavutti huipun vuonna 1862, Frank Walkerin ja oppaan Melchior Andereggin kanssa.
Ensimmäinen kiipeäminen itäseinämän kautta ja Marinelli Couloirin halki vuonna 1872, Taylor, Pendlebury ja opas Ferdinand Imseng.
Ensimmäinen kiipeäminen Southern Spurin kautta, Eustace Hulton ja oppaat Joseph Moser ja Peter Rubi vuonna 1874.
Ensimmäinen kiipeäminen Southeast Ridgen kautta, F. P. Barlow, G. W. Prothero ja oppaat Antonio Carrel ja Peter Taugwalder vuonna 1874.
Ensimmäinen talvikiipeäminen Souther Spurin (Cresta Rey) kautta, Vittorio Sella ja oppaat Daniel Maquignaz ja Joseph Maquignaz vuonna 1884.
Ensimmäinen talvikiipeäminen Southeast Ridgen kautta, Mario Piacenza, A. Curta, A. Lazier ja O. Lazier vuonna 1907.
Ensimmäinen yksinkiipeäminen itäseinämän kautta, Angelo Taveggia vuonna 1924.
Ensimmäinen talvikiipeäminen itäseinämän kautta, vuorioppaat, Luciano Bettineschi, Felice Jacchini, Michele Pala ja Lino Pironi vuonna 1965.
Vuonna 1969 alppihiihtäjä Sylvain Saudan laskeutui koko Marinelli Couloirin halki itäseinämällä.
Ensimmäinen yksin tehty talvikiipeäminen itäseinämällä vuonna 1991, Walter Bernardi, joka loukkautui ja pelastettiin helikopterilla lähellä Grenzsattelia, joka on lähellä Dufourspitzen huippua.

 Valokuvagalleria 

 Katso myös 
Luettelo maiden korkeimmista kohdista

 Lähteet 

Luokka:Alppien vuoret
Luokka:Valais’n vuoret