Kansliakieli

Kansliakieli eli kuriaalikieli, josta käytetään myös nimityksiä kansliatyyli ja virastotyyli, on kaavamaisuutensa, koukeroisuutensa, mutkikkaan lauserakenteensa ja vanhentuneen sanastonsa vuoksi yleiskielestä eroava kirjakielen muoto. Kansliakieltä käytettiin aiemmin etenkin virallisissa asiakirjoissa ja kuulutuksissa.

Saksan kansliakieli kehittyi maan kanslioissa 1300-luvulta lähtien. Se perustui saksilaismurteeseen ja se oli Saksan kirjakielen muoto, jota Martti Luther käytti kääntäessään Raamattua. Tämän kielen pohjalta muotoutui myös uusyläsaksalainen kirjakieli.

Suomessa ja Ruotsissa nimityksellä tarkoitetaan erityisesti Ruotsissa Kustaa Vaasan aikana kehittynyttä tyyliä, joka vaikutti myös suomenkieliseen kansliatyyliin. Tyylille on ominaista esimerkiksi ilmausten "edellä mainittu" ja "kysymyksessä oleva" runsas käyttö. Vuosiluku kirjoitettiin hyvin harvoin numeroin. Sen sijaan kirjoitettiin "parhaillaan kuluvasta" tai "viimeksi kuluneesta vuodesta". Myös pitkävirkkeisyys oli tyylille hyvin ominaista.

Lähteet
 Otavan iso tietosanakirja, Otava 1962
 Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1962
 Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1997, , osa V palsta 876

Luokka:Kielenhuolto