Ulrich Grauert

Ulrich Grauert (6. maaliskuuta 1889 Berliini, Saksa – 15. toukokuuta 1941 Saint-Omer, Ranska) oli natsi-Saksan ilmavoimien Luftwaffen kenraalieversti toisen maailmansodan aikana.

Kadettikoulua käynyt Grauert liittyi vänrikiksi Saksan keisarilliseen armeijan tykistöön vuonna 1909. Ensimmäisen maailmansodan alun hän palveli tykistössä, kunnes siirtyi ilmavoimiin maaliskuussa 1915. Hän lensi aluksi tarkkailijana, kunnes siirtyi taistelulentäjäksi joulukuussa 1915. Hän yleni kapteeniksi 1917 ja ehti toimia sodan viimeisenä vuonna myös tykistönupseerina. 

Saksan ilmavoimat lakkautettiin itsenäisenä haarana Versailles’n rauhansopimuksen nojalla 1920. Weimarin tasavallan aikana Grauert siirtyi jälleen tykistöön toimien muun muassa komentajana eri yksiköissä sekä esikuntaupseerina.

Adolf Hitlerin johtaman kansallissosialistisen puolueen noustessa valtaan vuonna 1933 everstiluutnantin arvoinen Grauert työskenteli sotaministeriössä ilmapuolustustehtävissä. Hänet siirrettiin pian uuteen ilmailuministeriöön osastopäälliköksi.

Toisen maailmansodan syttyessä Grauert johti 1. ilmadivisioonan Puolan offensiivin kääntyessä nopeasti voittoisaksi Grauert ylennettiin kenraaliksi (General der Flieger) lokakuussa 1939. Hän osallistui Ranskan taisteluun ja sitä seuranneeseen taisteluun Britanniasta I lentoarmeijakunnan komentajana. Ranskan antauduttua heinäkuussa 1940 hyvin ammattitaitoinen Grauert palkittiin kenraalieverstin arvolla ja rautaristin ritariristillä. 

Luftwaffe menetti yhden pätevimmistä komentajistaan, kun Kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjäkone ampui alas Grauertia kuljettaneen Junker Ju 52 -koneen Englannin kanaalin rannikolla lähellä Saint-Omeria. 

Luokka:Saksalaiset kenraalit
Luokka:Vuonna 1889 syntyneet
Luokka:Vuonna 1941 kuolleet