Ekpyrosis

Ekpyrosis (, ”tulesta”) on erityisesti stoalaisen filosofian termi, joka tarkoittaa maailmanpaloa, jossa ikuisesti sykleissä toistuva kaikkeus tuhoutuu jokaisen syklin lopussa ja josta kaikkeus syntyy aina uudelleen.

Ajatus on hyvin vanha, ja esiintyy jo zarathustralaisuudessa. Herakleitoksen mukaan maailman perusaines on tuli, ja ekpyrosis on kaikkeuden alku ja loppu. Lucretiukselle ekpyrosis oli ”luonnon sisällissota”Lucretius: De rer. nat. V, 380 FF., ja samanlainen ajatus voidaan löytää myös Senecalta.Seneca: Rec. 524-525.

Nykyaikaisessa fysikaalisessa kosmologiassa tunnetaan ekpyroottinen malli (ekpyroottinen universumi)
, joka on malli kaikkeuden alkuperästä ja muodosta. Se on saanut nimensä stoalaisen ajatuksen mukaan. Malli pyrkii selittämään ennen alkuräjähdystä vallinnutta tilaa. Ekpyroottinen malli perustuu säieteoriassa esiintyviin kolmiulotteisiin braaneihin, jotka liikkuvat viisiulotteisessa avaruudessa. Braanien törmäyksestä voi syntyä kolmiulotteinen universumi, ja universumin sisälle tämä tapahtuma näyttäytyy alkuräjähdyksenä. Malli on vaihtoehto muun muassa pre-Big Bang -mallille, sykliselle mallille ja kosmiselle inflaatiolle.

 Lähteet 

Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Luokka:Stoalaisuus
Luokka:Uskonnolliset kaikkeuskäsitykset