Rudolf Winter

Anders Rudolf Winter (24. helmikuuta 1862 Helsinki – 30. tammikuuta 1912) oli suomalainen Tampereella asunut tehtailija, kauppias ja suurlahjoittaja.

Rudolf-etunimeä käyttäneen Winterin vanhemmat olivat valaja Karl Anders Winter ja Joselina Wilhelmina Kullström. Hän kävi Helsingin reaalikoulun ja toimi Wilhelm Sandbergin rautakaupan johtajana Tampereella 1887–1897. Toiminimi W:m Sandberg siirtyi Winterin omistukseen 1897 ja vuodesta 1907 hän oli W:m Sandberg Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja.  

Winter perusti 1892 Tampereen Tapettitehdas Oy:n . Vuonna 1907 hän ja hänen veljensä Daniel Winter perustivat Tampereelle D. Winter & Co. Osakeyhtiön teknokemiallisen tehtaan, jossa valmistettiin alkuvaiheissa värejä ja lakkoja tapettitehdasta varten. Winterin tapettitehdas oli 1909 pohjoismaiden suurin ja tehtaan tuotannosta merkittävä osuus vietiin Venäjälle. Venäjän vallankumous 1917 sulki nämä markkinat ja toiminta keskittyi pian maalien valmistukseen. Winterin maalitehdas toimi Tampereen Epilässä. Tapetti- ja maalitehdas siirtyivät Rosenlew-yhtymän omistukseen vuonna 1960 ja tapettituotanto edelleen Sandudd Oy:lle seuraavalla vuosikymmenelläPenttilä 1982 s. 59, 66.. Hyvin menestynyt maalinvalmistaja sulautettiin 1986 Teknos Oy:hynSuodenjoki 2012 s. 49.. 

Rudolf Winter oli yksi Tampereen teollisuuden ja yrityselämän keskeisistä kehittäjistä 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa. Hän oli Pispalassa toimineen Tampereen Haulitehtaan omistaja yhdessä K. F. Hjorthin kanssa vuodesta 1888 alkaen ja yksi vuonna 1903 perustetun Galvanoimis Osakeyhtiön perustajista. Lisäksi Winter oli merkittävä osakas Suomen Trikoossa, Suomen Sahanterätehtaassa, Tampereen Hattutehtaassa ja Tampereen Sateensuoja- ja Keppitehtaassa sekä toimitusjohtaja Tampereen Saippuatehtaassa.Suodenjoki 2012 s. 27–35, 43–57. Omistustensa ohella Winter vaikutti tamperelaiseen liike-elämään muun muassa toimimalla Tampereen Kauppaseurassa ja Tampereen Teknillisessä Seurassa.Suodenjoki 2012 s. 71–77. 

Winterin kuoltua 1912 kolme neljäsosaa hänen omaisuudestaan lahjoitettiin Winterin tahdon mukaisesti yleishyödyllisiin tarkoituksiin. Lahjoitusvaroja hallinnoi A. R. Winterin Muistosäätiö, joka myöntää niiden vuotuisista tuotoista avustuksia muun muassa Tampereen kaupungin taideteosten hankintaan ja pienviljelyksen edistämiseen Tampereen ympäristökunnissa sekä journalistien opintomatkoihin. Lahjoitusvaroja on ohjattu esimerkiksi Pyynikin näkötornin rakentamiseen 1929 ja useiden patsaiden pystyttämiseen Tampereelle.Suodenjoki 2012 s. 85–140.

Winter kuoli naimattomana Sivu 829.. Teknokemiallisen tehtaan johtajaksi tuli hänen veljenpoikansa Arne Winter.

 Lähteet 
 Hintsanen, Päivi: Coloria.net: Suomalaisen väriteollisuuden historiaa (viitattu 21.1.2009)
 Penttilä, Leila: Winter: 90 värikästä vuotta 1892-1982. Winter Oy, Tampere 1982.
 Suodenjoki, Sami: Rudolf Winter: Tehdaskaupungin liikevoima ja hänen perintönsä. A. R. Winterin Muistosäätiö, Tampere 2012.
 Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961

 Viitteet 

Aiheesta muualla
 Rakkaat muistot : Winterin matkassa. Aamulehti 8.1.2023.

Luokka:Suomalaiset liikemiehet
Luokka:Suomalaiset lahjoittajat
Luokka:Vuonna 1862 syntyneet
Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Luokka:Suomalaiset yrittäjät