Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001

Lahden MM-hiihtojen 2001 dopingskandaali viittaa dopingtapaukseen, jossa 15.–25. helmikuuta 2001 pidettyjen Lahden MM-hiihtojen yhteydessä kuusi Suomen maastohiihtojoukkueen hiihtäjää jäi kiinni hydroksietyylitärkkelys-pohjaisen plasmankorvikkeen (Hemohes) käytöstä. Hemohesia käytettiin dopingissa laskemaan EPO:lla nostettuja hemoglobiiniarvoja alle sallittujen rajojen.

Suomi menetti dopingrikkomusten takia kolme kilpailuissa voitettua mitalia. Kiinni jääneet urheilijat saivat kukin kahden vuoden kilpailukiellon, ja maastohiihtojoukkueiden päävalmentajat Kari-Pekka Kyrö ja Jarmo Riski sekä lääkärit Pirkka Mäkelä ja Juha-Pekka Turpeinen saivat elinikäisen toimitsijakiellon. Hiihtoliiton toimitusjohtaja Esa Klinga erosi tehtävästään maaliskuussa 2001.

Dopingskandaalilla on ollut vaikutuksia Suomen maastohiihtoon niin urheilullisesti kuin taloudellisesti. MM-hiihtojen aikaista ja sitä edeltävää dopingin käyttöä on puitu julkisuudessa vielä vuosia tapahtumien jälkeen.

 STT:n kasvuhormoniuutinen 
Suomen Tietotoimisto (STT) julkaisi tammikuussa 1998 uutisen, jonka mukaan "ruotsalaisesta sairaalasta peräisin olevaa, varastettua kasvuhormonia on toimitettu suomalaiselle maajoukkuetason hiihtäjälle" ja "aineesta kiinnostuivat myös Hiihtoliiton johtavat henkilöt". Hiihtäjäksi nimettiin saman päivän aikana Jari Räsänen.

Hiihtoliiton puheenjohtaja, keskustan puheenjohtaja ja entinen pääministeri Esko Aho ajoi oikeustoimia STT:tä vastaan. Uutisen kirjoittanut toimittaja Johanna Aatsalo ja STT:n päätoimittaja Kari Väisänen joutuivat syytteeseen julkisesta herjauksesta. Lähdesuojaan vedoten tietotoimisto ei paljastanut tietolähdettään.

Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Aatsalon 30 päivän ja Väisäsen 45 päivän ehdolliseen vankeuteen sekä yhteensä 2,4 miljoonan markan (noin 400 000 euron) korvauksiin 19 kantajalle. Helsingin hovioikeus lievensi lokakuussa 2000 vankeusrangaistukset sakoiksi ja pienensi korvauksia. Aatsalo ja Väisänen saivat vuonna 2024 International Press Instituten (IPI) Suomen osaston sananvapauspalkinnon.

 Tapahtumat 

Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS) kielsi Hemohesin käytön juuri ennen kisojen alkua. Suomen joukkue tiesi kiellosta mutta uskoi, ettei ainetta pystytä havaitsemaan testeissä.

17. helmikuuta 2001 Jari Isometsä voitti takaa-ajokilpailussa hopeaa. Seuraavana päivänä hänen kuitenkin ilmoitettiin jääneen kiinni Hemohesin käytöstä, ja hän menetti voittamansa mitalin. 18. helmikuuta lehdistötilaisuudessa hän ilmoitti ottaneensa lääkettä Hiihtoliiton ulkopuolisen henkilön valvonnassa laskeakseen yli sallittujen rajojen nousseita hemoglobiiniarvojaan.Isometsän dopingkäry varmistui 18.2.2001 MTV3.fi

Mika Myllylä oli sijoittunut saman kilpailun perinteisen osuuden ykköseksi, muttei startannut iltapäivän takaa-ajoon. Janne Immonen puolestaan hiihti kilpailussa kymmenen parhaan joukossa, mutta keskeytti kilpailun sauvarikkoon.

Isometsän lehdistötilaisuus herätti Maailman antidopingtoimiston (WADA) ensimmäisen pääjohtajan, suomalaisen Harri Syväsalmin (1952–2024), epäilykset, ja hän valtuutti norjalaisen antidopingasiantuntijan Rune Andersenin järjestämään kattavat testit Suomen joukkueelle. Andersen sopi suomalaisten kanssa testauksesta lauantaiksi 24. helmikuuta, mutta testaajat saapuivat todellisuudessa kaksi päivää etuajassa.

22. helmikuuta Suomen miesten viestijoukkue voitti kultaa joukkueella Janne Immonen, Harri Kirvesniemi, Sami Repo ja Mika Myllylä. Heistä Immonen joutui dopingtestiin heti viestihiihdon jälkeenSuomen joukkueelle tehty yllätystestejä 23.2.2001 MTV3.fi, ja koko Suomen hiihtojoukkue testattiin saman päivän iltana Andersenin johdollaSuomen hiihtäjät dopingtestiin Lahdessa 23.2.2001 MTV3.fi.

25. helmikuuta uutisoitiin toisen suomalaishiihtäjän dopingkärystä, ja seuraavana päivänä varmistui, että kyseessä oli viestijoukkueessa hiihtänyt Immonen. Näin ollen miesten viestijoukkue menetti voittamansa kultamitalinImmosen B-näyte positiivinen 26.2.2001 MTV3.fi. Kultamitali meni lopulta Norjalle, joka onkin tästä asti ollut voittamaton miesten MM-viesteissä.
26. helmikuuta uutisoitiin, että Ala-Tikkurilan Shell-huoltoasemalle (Härkävaljakontie 30, Helsinki) oli jäänyt Hiihtoliiton lääkärilaukku, josta löytyi muun muassa Haes-steril-verenohennuslääkepusseja ja ruiskujaShelliltä oli löytynyt pari viikkoa ennen kisoja Hiihtoliiton lääkelaukku Yle 8.9.2006Hiihtoliiton kadoksissa olleessa lääkelaukussa kiellettyjä aineita Yle 26.2.2001. Miesten päävalmentaja Kari-Pekka Kyrö kävi hakemassa laukun poliisiltaHiihtoliiton lääkelaukku puhuttaa 26.2.2001 MTV3.fi.

28. helmikuuta Paavo M. Petäjä ilmoitti lehdistötilaisuudessa neljän suomalaishiihtäjän jääneen kiinni dopingista ja pyysi anteeksi "suomalaiselle urheilulle ja hiihtokansalle aiheuttamaamme katastrofaalimaisen suurta häpeää". Neljän suomalaishiihtäjän kerrottiin antaneen positiivisen A-näytteen. Heistä Harri Kirvesniemi, Mika Myllylä ja Milla Jauho myönsivät aineiden käytönKirvesniemi ja Jauho kärysivät dopingista 28.2.2001 MTV3.fi, ja neljänneksi hiihtäjäksi paljastui 6. maaliskuuta B-näytteiden valmistuttua Virpi Kuitunen Hiihtäjien dopingkäryille vahvistus 7.3.2001 MTV3.fi. Näin ollen myös naisten viestijoukkueen voittama hopeamitali hylättiin, koska Jauho ja Kuitunen hiihtivät joukkueessa. Sen sijaan Kuitunen sai pitää 18. helmikuuta voittamansa takaa-ajon kultamitalin, koska oli antanut kilpailun jälkeen negatiivisen dopingnäytteen.

20. huhtikuuta kaikki kuusi kiinnijäänyttä väliaikaisessa kilpailukiellossa ollutta suomalaishiihtäjää – Isometsä, Immonen, Myllylä, Kirvesniemi, Jauho ja Kuitunen – tuomittiin kahden vuoden kilpailukieltoon. Lisäksi maastohiihtojoukkueiden päävalmentajat Kari-Pekka Kyrö ja Jarmo Riski sekä lääkärit Pirkka Mäkelä ja Juha-Pekka Turpeinen saivat elinikäisen toimitsijakiellonHiihtäjille kahden vuoden kilpailukiellot 20.4.2001 MTV3.fi. Suomen Hiihtoliitto kumosi kotimaisen toimintakiellon Riskiltä vuonna 2004, Turpeiselta vuonna 2014 ja Kyröltä vuonna 2016. Kansainvälinen Hiihtoliitto purki Riskin ja Turpeisen kansainvälisen toimintakiellon vuonna 2015 sekä Kyrön toimintakiellon vuonna 2017.

 Jälkipyykki 

 Saunasopimus 
Isometsän dopingkäryn jälkeen laadittiin niin sanottu saunasopimus, jossa Isometsälle tarjottiin miljoona markkaa (noin 168 000 euroa) vastineeksi siitä, että hän ottaisi yksin vastuun dopingin käytöstä ja vapauttaisi muut epäilyistä. Sopimuksen allekirjoittivat Isometsä, Myllylä, Kirvesniemi, Immonen, päävalmentaja Kyrö ja lajijohtaja Antti Leppävuori. Sopimus raukesi, kun viisi muuta suomalaishiihtäjää jäi kiinni dopingista. Kyrön mukaan hän ja Leppävuori eivät olisi voineet sopia miljoonan markan korvauksesta ilman Hiihtoliiton johdon hyväksyntää. Petäjä kiisti johdon tienneen sopimuksesta.

 Opetusministeriön selvitys 
Opetusministeriö asetti toukokuussa 2001 kansainvälisen selvitystyöryhmän tutkimaan dopingskandaalia. Työryhmää johti hallintoneuvos Lauri Tarasti, ja sen jäseninä olivat lääketieteen asiantuntija Tapio Kallio sekä belgialainen lakimies Philippe Verbiest. Työryhmän 23. toukokuuta 2001 julkaisema raportti totesi, että suomalaiset hiihtäjät olivat käyttäneet Hemohesia EPO:n käytön peittämiseen ja että joukkueen lääkärit tiesivät Hemohesin olevan kielletty aine.

 Kilpailukiellot 
Kuitunen ja Jauho valittivat kilpailukieltojensa pituudesta, mutta se ei muuttunut jälkikäteen. Asiaa käsiteltiin Hiihtoliiton ja hiihtäjien välillä välimiesoikeudessa. Välimiehenä toiminut professori Ari-Matti Nuutila katsoi, että Kuitunen ja Jauho eivät tienneet joukkueen lääkärin antaneen tiputuksessa kiellettyä ainetta. Kari-Pekka Kyrö sen sijaan esitti vuonna 2008, että Kuitunen olisi ollut tietoinen asiasta. Kyrön mukaan Kuitunen keskeytti Brussonin MC-hiihtokilpailun joulukuussa 2000 tahallaan annettuaan edellisenä päivänä liian suuren hemoglobiiniarvon. Kyrö oli sopinut FIS-pomon kanssa asiasta.Yle.fi: Kyrö: Kuitunen tiesi Hemohes-tankkauksesta

Jari Isometsä kertoi myöhemmin, että Hemohesin olivat hänelle annostelleet Hiihtoliiton lääkärit Turpeinen ja Mäkelä, eikä hän kertonut tästä helmikuun 18. päivän lehdistötilaisuudessa suojellakseen muuta joukkuetta.Isometsä: Hiihtoliiton lääkärit annostelivat Hemohesin 28.2.2001 MTV3.fi Myöhemmin kävi myös ilmi, että Immonen katkaisi takaa-ajokilpailussa sauvan tahallaan, jotta keskeyttäisi kilpailun eikä joutuisi dopingtestiinJanne Immonen MTV3.fi.

Jälkikäteen Kari-Pekka Kyrö on väittänyt, että Suomen joukkue käytti Hemohesiä laskeakseen veridopingilla (mm. EPO:lla) nostettuja veriarvoja. Kyrön mukaan myös muiden maiden hiihtäjät olivat käyttäneet Kyrön hankkimaa Hemohesiä. Kyrö kertoi ehdottaneensa FISin pääsihteerin puhuttelussa, että FIS ratsaisi kisakylän kiellettyjen aineiden varalta.

 Rikostutkinta 

 Tutkinnan käynnistyminen 
Dopingskandaalin jälkeisenä maanantaina 26. helmikuuta 2001 keskusrikospoliisin (KRP) Jyväskylän yksikön rikosylikonstaapeli Kimmo Nokkonen vastaanotti vihjepuhelun, jonka mukaan Tikkakosken lentokentällä oli 14. elokuuta 1999 löytynyt insuliiniampulli Kari-Pekka Kyrön hallusta. Kyrö ja Mika Myllylä olivat tuolloin palanneet Virosta Suvirullit-rullasuksikilpailuista pienkoneella, jonka tulliviranomaiset tarkastivat, koska Viro ei vielä ollut Euroopan unionin jäsenmaa.

Nokkonen päätteli kollegansa Arto Mäkitalon kanssa, että insuliiniampulli oli aihetodiste kasvuhormonin käytöstä, sillä insuliini oli vuoden 1999 alussa lisätty urheilun kiellettyjen aineiden listalle ja kasvuhormonin käyttö vähentää kehon omaa insuliinintuotantoa. Löytö viittasi siihen, että STT:n vuoden 1998 uutisessa esitetyt väitteet kasvuhormonin käytöstä suomalaisessa maastohiihdossa pitivät paikkansa ja että STT:n herjauskäsittelyssä olisi mahdollisesti rikottu totuusvelvollisuutta.

Nokkonen perehtyi myös KRP:ssä tehtyyn STT:n herjaustapauksen alkuperäiseen esitutkintaan ja havaitsi siinä epäselvyyksiä. Kunnianloukkaustapaus oli osoitettu poikkeuksellisesti suoraan keskusrikospoliisille Helsingin poliisilaitoksen sijaan, eikä päätöksen tekijää ja perusteita ollut dokumentoitu. Nokkosen mukaan Hiihtoliiton johtohenkilöiden kuulustelupöytäkirjojen kuulustelukertomukset olivat sanamuodoltaan identtiset, mikä viittasi hänen mukaansa siihen, että kertomukset oli päätetty ennakkoon.

KRP:n Vantaan päämaja ei pitänyt insuliinilöytöä merkittävänä eikä halunnut avata STT:n tapausta uudelleen.

 Lisätutkinta 
Pian tämän jälkeen entinen maajoukkuehiihtäjä Sami Heiskanen, joka oli lopettanut kilpauransa vuonna 1999 eikä kilpaillut Lahden MM-hiihdoissa, tunnusti vapaaehtoisesti Ylen uutisissa käyttäneensä erytropoietiinia. Nokkonen ja Mäkitalo matkustivat Kuopioon kuulustelemaan Heiskasta, joka kertoi käyttäneensä myös kasvuhormonia, kertoneensa asiasta Kari-Pekka Kyrölle ja toimittaneensa erytropoietiinia Janne Immoselle talvella 1999.

Valtionsyyttäjä Maarit Loimukoski määräsi lisätutkinnan luettuaan Heiskasen kuulustelupöytäkirjan. Nokkonen toimi noin 15 vuotta kestäneen tutkinnan päätutkijana.

 Farmakologinen ohjelma 
Tutkinnassa paljastui, että Hiihtoliitolla oli ollut venäläisten professorien kanssa 1990-luvun alussa alkanut yhteinen dopingohjelma, jota kutsuttiin farmakologiseksi ohjelmaksi. Ohjelman keskeisenä venäläisenä yhteyshenkilönä toimi Sergei Portugalov, joka nimettiin myöhemmin Venäjän valtiollisen dopingohjelman pääarkkitehdiksi. Portugalov piti luentoja muun muassa Vuokatin urheiluopistolla. Hiihtoliitto kutsui ohjelmaa virallisesti immunologiseksi projektiksi, jonka tarkoituksena oli parantaa urheilijoiden vastustuskykyä. Ohjelman kautta urheilijoille toimitettiin EPO:n ja kasvuhormonin lisäksi testosteronia, epitestosteronia ja bromantaania, joka oli kielletty piriste. Suomalaisten ja venäläisten yhteyshenkilönä toiminut tulkki jäi syyskuussa 1996 Vaalimaan tullissa kiinni 15 somatropiiniampullin salakuljetuksesta.

 Oikeudenkäynnit 
Tutkinnassa selvitettiin hiihtomaajoukkueen entisen päävalmentajan Pekka Vähäsöyringin toiminta sekä Kari-Pekka Kyrön dopingostot Hollannissa ja Espanjassa. Hiihtoliiton kirjanpidosta löytyi todisteita siitä, että liitto oli maksanut dopingaineiden hankinnasta ja käytöstä aiheutuneita kustannuksia.

Valtionsyyttäjä Pekka Koponen nosti syytteen Kyrötä vastaan salakuljetuksesta ja petoksen yrityksestä. Syytteen mukaan Kyrö oli salakuljettanut EPO:a ja kasvuhormonia Hollannista Suomeen kahdella matkalla marraskuussa 1999 ja helmikuussa 2000. Vantaan käräjäoikeus tuomitsi Kyrön vuonna 2004 salakuljetuksesta ja petoksen yrityksestä 80 päiväsakkoon.

Kari-Pekka Kyrö kertoi keväällä 2008 laajasti dopingin käytöstä suomalaisessa hiihdossa. Tutkinnan päätutkijana toimineen Nokkosen mukaan Kyrön avautuminen oli "Suomen urheiluhistorian merkittävin antidopingteko", jonka ansiosta järjestelmällisen dopingohjelman olemassaolo todistettiin ensimmäistä kertaa oikeudessa.

Kesäkuussa 2011 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Jari Räsäsen yhden vuoden ja Pekka Vähäsöyringin yhdeksän kuukauden ehdolliseen vankeuteen törkeästä petoksesta, koska he olivat valehdellessaan asianomistajina STT:n herjauskäsittelyssä. Oikeus katsoi, että Räsänen oli käyttänyt EPO:a vuosina 1996–1997 ja että Vähäsöyrinki oli toiminut aktiivisesti dopingohjelman toteuttamisessa. Helsingin hovioikeus piti tuomiot ennallaan syyskuussa 2012.

Lokakuussa 2013 Jari Isometsä, Harri Kirvesniemi ja Janne Immonen tuomittiin kukin kuuden kuukauden ehdolliseen vankeuteen perättömästä lausumasta tuomioistuimessa. He olivat valehdelleet todistaessaan Räsäsen ja Vähäsöyringin petoskäsittelyssä. Oikeus totesi samalla, että kaikki kolme olivat käyttäneet EPO:a, eivät pelkästään Hemohesia.

 Menetetyt mitalit ja tuomitut henkilöt 

 Suomen menettämät mitalit 
Suomen joukkue, kultaa miesten 4 × 10 km viesti
Jari Isometsä, hopeaa takaa-ajo
Suomen joukkue, hopeaa naisten 4 × 5 km viesti

 Dopingista kisoissa kiinni jääneet 
Jari Isometsä, takaa-ajo
Janne Immonen, 4 × 10 km viesti
Harri Kirvesniemi, 4 × 10 km viesti
Mika Myllylä, 4 × 10 km viesti
Miesten viestijoukkueen neljäs jäsen Sami Repo ei jäänyt kiinni dopingista, mutta menetti kultamitalinsa joukkuetovereidensa rikkomusten takia.
Milla Jauho, 4 × 5 km viesti
Virpi Kuitunen, 4 × 5 km viesti

 Toimitsijakiellon saaneet 
 Valmentajat 
Kari-Pekka Kyrö
Jarmo Riski
 Lääkärit 
Pirkka Mäkelä
Juha-Pekka Turpeinen

 Vaikutukset Suomen maastohiihtoon 

Suomi menetti kahdeksi vuodeksi kuusi kärkihiihtäjäänsä, ja suomalaisten maastohiihtäjien menestys Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 oli vaisua. Ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1928 Suomi jäi kisoissa ilman maastohiihtomitalia, ja paras suomalaissijoitus oli Kaisa Variksen neljäs sija naisten 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Miesten hiihdossa paras sijoitus oli yhdistetyn urheilijan Hannu Mannisen kahdeksas sija vapaan hiihtotavan sprintissä ja henkilökohtaisilla normaalimatkoilla vasta 30. sija (Kuisma Taipale 15 kilometrin perinteisellä ja Sami Pietilä 50 kilometrin perinteisellä). Miesten viestissä Suomi sijoittui historiallisen huonolle 11. sijalle ja kerran sen jälkeen sitäkin heikommin, sijalle 12 Oberstdorfin MM-kisoissa 2005.

Kiinnijääneistä urheilijoista Harri Kirvesniemi ilmoitti jo aiemmin lopettavansa uransa Lahden MM-hiihtoihin kokonaan. Muista hiihtäjistä Janne Immonen yritti paluuta kilpailukiellon jälkeen vuonna 2003, muttei tämän jälkeen osallistunut kansainvälisiin kilpailuihin. Uraansa pidemmälle jatkoivat Virpi Kuitunen, Milla Saari (o.s. Jauho), Mika Myllylä ja Jari Isometsä. Heistä ainoastaan Kuitunen onnistui tekemään paluun kansainväliselle huipulle. Saari ylsi vielä Suomen joukkueeseen Sapporon MM-hiihtoihin 2007, ja lopetti uransa kyseisen kauden jälkeen. Myllylä lopetti uransa kauden 2005 jälkeen ja Isometsä vuonna 2006, kun häntä ei valittu Torinon olympialaisiin. Suomen mieshiihto palasi arvokisamitalikantaan vasta vuonna 2009, kun Matti Heikkinen voitti pronssia Liberecin MM-kisojen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa.

Lahden MM-hiihtojen jälkeen monet Hiihtoliiton pääsponsorit purkivat sopimuksensa. Hiihtoliitto on joutunut talousvaikeuksiin myös vuosia tapahtumien jälkeen, ja muun muassa liiton toimitusjohtaja Jari Piirainen piti vuonna 2008 Kari-Pekka Kyrön Lahden dopingskandaaliin liittyviä paljastuksia ja median kirjoittelua syynä talousvaikeuksiinHiihtoliitto leikkaa mäkihypyn ja yhdistetyn budjettia 10.5.2008 Ilta-SanomatHiihtoliiton Piirainen syyttää mediaa Plaza 13.11.2008. Tilannetta ei ole helpottanut niin ikään Lahdessa kilpailleen Kaisa Variksen dopingkäryt Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 2003 ja myöhemmin ampumahiihtäjänä alkuvuodesta 2008.

Lahti yritti vuonna 2008 hakea vuoden 2013 MM-hiihtoja, mutta kilpailut myönnettiin Italian Val di Fiemmelle. On spekuloitu, että vuoden 2001 dopingskandaalilla olisi ollut vaikutusta Lahden valitsematta jättämiseen Kisat ohi suun Savon Sanomat 31.5.2008. Vuoden 2015 MM-hiihdot puolestaan menivät Ruotsin Falunille, mutta Lahti sai MM-kisat jälleen järjestettäväkseen vuonna 2017.

 Mika Myllylän kuolema 
Mika Myllylä kuoli 5. heinäkuuta 2011 kotonaan Kokkolassa 41-vuotiaana. Kuolinsyyksi todettiin sydämenpysähdys, joka aiheutui alkoholin ja lääkkeiden yhteisvaikutuksesta usean päivän valvomisen jälkeen. Kuolema luokiteltiin tapaturmaksi.

Dopingskandaalin jälkeen Myllylä ajautui päihdeongelmiin. Hän erosi vuonna 2007 ja muutti Kokkolaan lastensa lähelle. Kokkolassa hän joutui rikollisten kiristettäväksi ja pelkäsi henkensä puolesta.

Myllylän kuoleman jälkeen yli 90 viranomaista ja poliisia urki luvatta hänen kuolinsyytietojaan. Maaliskuussa 2014 yli 70 henkilöä tuomittiin henkilörekisteririkoksista 160–450 euron sakkoihin.

 Kirja, näytelmä, elokuva ja tv-sarja 
Tutkija Erkki Vettenniemi julkaisi vuonna 2012 pamfletin Lahden ansa. Mika Myllyahon näytelmä Kansanhiihto 2012 sivuaa skandaalia, kuten myös Mika Myllylän kuolemaa vuoden 2011 kesällä. Tutkinnan päätutkijana toiminut Kimmo Nokkonen julkaisi helmikuussa 2026 kirjan Likaista hiihtoa ja puhdasta pajunköyttä (Docendo), jossa hän kuvaa 15 vuotta kestäneen rikostutkinnan vaiheita.

Arto Halonen on tehnyt jupakasta ja lajin dopingkysymyksestä dokumenttielokuvan Sinivalkoinen valhe, jonka ensi-ilta oli syksyllä 2012.

Syksyllä 2023 julkaistiin Ruutu-suoratoistopalvelussa draamasarja Lahti 2001. Kari-Pekka Kyröä esittää Tobias Zilliacus, Paavo M. Petäjää Pertti Sveholm, Mika Myllylää Johannes Holopainen ja Harri Kirvesniemeä Marc Gassot. Marraskuussa 2023 Ruudussa julkaistiin myös neliosainen dokumenttisarja Likaista lunta: Lahti 2001, jota juontaa Riku Rantala. Dokumenttisarjassa Hiihtoliiton entinen puheenjohtaja Esko Aho puhui ensimmäistä kertaa julkisesti dopingskandaalin tapahtumista.

 Populaarikulttuurissa 
Hilpeänä yksityiskohtana monen mieleen dopingskandaalista ovat jääneet Suomen hiihtoliiton puheenjohtajan Paavo M. Petäjän heikolla englannilla – niin sanotulla tankeroenglannilla – antamat lausumat lehdistötilaisuuksissa.

Satiiriryhmä Itse Valtiaat on tehnyt Luuserien olympialaiset -levylleen (2005) kappaleen Kari-Pekka Kyrö tule taloon. Kappaleessa lauletaan muun muassa seuraavasti: "Kari-Pekka Kyrö tule taloon, se vaikka nostaisikin haloon, sul on meille hyödyllistä näyttöä. Kari-Pekka Kyrö tule taloon, niin et enää joudu outoon valoon, täällä taidoillesi löytyy käyttöä. Lääkelaukkumiehelle löytyy aina potilaita. Paavosta on poissa puhti. Anna sille annos tuhti. Vaikka sitä hemohesiä."

Palefacen kappaleessa Shangri-La (2010) lauletaan "Kurtse ynnä Puonti sekä Pynnönen ja Piippo, Juolahtaakin mieleeni Lahti, hemohes ja hiihto, Hurahuh-hah-hei, vinkkimiehen viskipullo, Se on valeosto, vasikka ja KRP". 

Kolmas maininta Lahden dopingskandaalista löytyy Arttu Wiskarin Suomen muotoisen pilven alla -kappaleesta (2018), jossa lauletaan "Entä jos lääkelaukkua ei ois Shellille unohdettu?".

Teknoyhtye Business City laulaa näistä hiihtäjistä kappaleessaan Hiihtää Hiihtää (2018).

Käärijä laulaa kappaleessaan Ruoska (2024) "Lunta on tullu tupaan niin paljon, et tarvii sukset, On luokkaa Kari-Pekka nää ahdistukset, Nyt taloyhtiössä on kosteuden mittaukset, Ku rappukäytävän portail on hemovirtaukset".

 Katso myös 
 Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2001
 Luettelo suomalaisista dopingista kiinni jääneistä urheilijoista

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
 Erkki Vettenniemi (toim.), Hiihto & häpeä: Lahti 2001 mediaskandaalina, Jyväskylän yliopisto, 2010
 Erkki Vettenniemi, Lahden ansa. Into, 2012 
 Johanna Aatsalo, Paljastus. 2024
 Mika Wickström, Mika Myllylä – elämä. Otava, 2025
 Kimmo Nokkonen, Likaista hiihtoa ja puhdasta pajunköyttä. Docendo, 2026

 Aiheesta muualla 
 Yle Elävä arkisto: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2001

Luokka:Dopingtapaukset
Luokka:Suomen urheiluskandaalit
Luokka:Suomen hiihto
Luokka:Vuoden 2001 maastohiihto