Luettelo kemian termeistä

Tämä on luettelo kemian termeistä.

A
Additioreaktio – Prosessi, jossa hiilivedyn kaksois- tai kolmoissidos purkautuu.
Aktivoitumisenergia – Se energiamäärä, joka pitää tuoda, jotta reaktio tapahtuisi.
Aldehydi - Primäärisen alkoholin hapettumistuote. Toiminnallinenryhmä –CHO. Voivat hapettua karboksyylihapoiksi.
Alkaani - Hiilivety-yhdiste, jossa kaikki hiiliatomien väliset sidokset ovat yksinkertaisia.
Alkalimetalli – 1. ryhmän metallit jaksollisessa järjestelmässä.
Alkeeni - Hiilivety-yhdiste, jossa on yksi kaksoissidos.
Alkeisreaktio - Reaktion kertaluvun mukainen integroitu nopeuslaki.
Alkoholi - Orgaanisia yhdisteitä, joissa on hydroksyyliryhmä -OH. Moniarvoinen alkoholi sisältää useita -OH ryhmiä.
Alkuaine – Aine, jolla on tietty määrä protoneja.
Alkyyni - Hiilivety-yhdiste, jossa on yksi kolmoissidos.
Amfolyytti - Aine, joka voi toimia happona tai emäksenä.
Amiini – Emäs, jossa hiilivetyyn on liittynyt NH2-ryhmä.
Aminohappo - Yhdiste, joka sisältää karboksyyliryhmän -COOH sekä aminoryhmän -NH2
Anioni – Negatiivisesti varautunut ioni.
Anodi – Elektrolyysin positiivinen kohtio.
Antioksidantti - Aine, joka estää hapettumisen.
Aromaattinen yhdiste - Yhdiste, jossa on vähintään yksi bentseenirengas
Arrheniuksen yhtälö - Empiirinen yhtälö, joka kuvaa reaktion kinetiikan lämpötilariippuvuutta.
Asymmetrinen hiiliatomi – Katso: Kiraliakeskus
Atomi - Atomi on kemiallisesti aineen pienin osa. Atomi koostuu elektroneista, protoneista ja neutroneista
Atomiorbitaali – Paikka, jossa elektroni todennäköisimmin on.
Autoprotolyysi – Amfolyytti reagoi itsensä kanssa. Katso myös: Protolysoituminen.
Avaruusisomeria – Molekyyleillä on sama rakenne, mutta atomiryhmät tai atomit ovat eri suuntiin tai molekyylien muodot ovat toisistaan poikkeavia.
Avogadron vakio - Italialaisen tiedemiehen Amedeo Avogadron mukaan nimetty vakio (NA), joka ilmaisee rakenneosien lukumäärän yhdessä moolissa. NA = 6,022 • 1023 kpl.

B
Bentseenirengas - Aromaattisten yhdisteiden osa, jossa kuusi hiiltä ja kuusi vetyä (C6H6) ovat muodostaneet rengasmaisen yhdisteen, jossa hiilien väliset yksinkertaiset ja kaksoissidokset vaihtavat paikkaa. Katso myös: Delokalisoituminen.
Brownin liike – Hiukkasten satunnainen liike.

C
Cis-trans-isomeria – Molekyylien muodot ovat erilaisia johtuen atomien sijoittumisesta joko molekyylin kaksoissidokseen tai molekyylin tasoihin nähden.

D
Dehydraus – Vedyn poistaminen.
Delokalisoituminen – Elektronien sattumanvarainen liike useamman atomin läheisyydessä.
Denaturoituminen - Valkuaisaineiden sekundääri- tai tertiäärirakenteen tuhoutuminen.
Denitrifikaatio – Nitraattien pelkistyminen typeksi. Katso myös: Nitrifikaatio.
Deoksiribonukleiinihappo – Lyhenne DNA, nukleiinihappo, jossa sijaitsee eliöiden geneettinen perimä.
Dipeptidi - Molekyyli, jonka kaksi aminohappoa ovat muodostaneet.
Dipoli - Molekyyli, jolla on osittaisia sähkövarauksia johtuen elektronegatiivisuudesta.
Dipoli-dipolisidos - Sidos, jonka on aiheuttanut poolisten molekyylien sähkövaraukset.
Dispersiovoimat - Molekyylien tai atomien välille aiheutuva sidos, joka johtuu dipoli-ilmiöstä.
DNA – Katso: Deoksiribonukleiinihappo.
Dynaaminen tasapainotila – Reaktion tasapainotila on mikroskooppisella tasolla dynaaminen ja makroskooppisella tasolla lähtöaineet ja tuotteet ovat näennäisesti tasapainossa.

E
Eksoterminen reaktio – Kemiallinen reaktio, jossa vapautuu energiaa. Katso myös: Endoterminen reaktio.
Ekvivalenttipiste – Piste, jossa happo/emäs on neutraloitunut kokonaan.
Elektrolyysi – Kemiallinen reaktio, joka on tehty sähkövirran avulla.  Katso myös: anodi, katodi.
Elektrolyytti – Nestemäinen, ioneja sisältävä, sähköä johtava aine.
Elektronegatiivisuus - Atomin kyky vetää puoleensa sidos-elektroneja.
Elektroni - Negatiivisesti varautuneita hiukkasia, jotka kiertävät atomin ydintä energiatasoilla.
Eliminaatioreaktio – Kemiallinen reaktio, jossa hiiliketjuun liittyneet ryhmät irtoavat ja hiiliketjuun syntyy kaksoissidos.
Emulsio - Kahden toisiinsa liukenemattoman nesteen muodostama seos.
Emäksinen aine - Aine, joka voi vastaanottaa protonin (H+). Toisen teorian mukaan emäkset ovat aineita, jotka muodostavat hydroksidi-ionin vesiliuoksessa.
Emäsvakio – Lyhenne Kb, vakio kuvaa veden ja emäksen protolyysireaktion tasapainovakiota. Katso myös: Happovakio.
Enantiomeeri – Katso: Peilikuvaisomeria.
Endoterminen reaktio – Kemiallinen reaktio, jossa sitoutuu energiaa. Katso myös: Eksoterminen reaktio.
Energiaminimiperiaate - Elektronit sijoittuvat niin, että systeemin kokonaisenergia on mahdollisimman pieni.
Entalpia – Lyhenne H, entalpia ilmaistaan sisäenergian avulla: H=U+PV
Entropia – Järjestelmän (esim. reaktion) epäjärjestystä kuvaava suure.
Entsyymi – Katso: katalyytti.
Epäjalo metalli – Metalli, jolla on kyky pelkistää vety vedestä tai happojen vesiliuoksista, jolloin metalli itse hapettuu. Katso myös: jalometalli
Epäorgaaninen yhdiste - Yhdiste, jossa ei ole hiiltä, poikkeuksena hiilen ja hapen väliset yhdisteet (hiilidioksidi) sekä hiilihappo ja sen suolat. Katso myös: Orgaaninen yhdiste.
Esteri – Karboksyylihappo ja alkoholin kondensaatioreaktion reaktiotuote. Siinä hiileen on liittynyt happi kaksoissidoksella sekä toinen happi yksinkertaisella sidoksella, -COO-.

F
Faasi - Olomuotoalue on systeemin homogeeninen osa-alue, jossa on rajapinta kahden faasin välillä.
Faradayn vakio – Elektronimoolin sähkömäärä.
Fenoli - Yhdiste, jossa suoraan bentseenirenkaaseen on liittynyt hydroksyyliryhmä (-OH). Katso myös: Bentseenirengas.
Fenoliftaleiini – Indikaattori, jonka emäksinen muoto on punainen ja hapan ja neutraali on väritön. Vaihtaa väriä, kun pH=8,2 – 10. Katso myös: indikaattori.
Fluoresenssi – Molekyylin elektronisen viritystilan purkautuminen singlettitilalta. Näkyvä säteily on lyhytkestoista.
Fosforenssi – Molekyylin elektronisen viritystilan purkautuminen triplettitilalta. Näkyvä säteily on pitkäkestoista.
Freoni – Kloorattu tai fluorattu hiilivety.
Funktionaalinen ryhmä - Orgaanisissa aineissa oleva ryhmä, joka vaikuttaa yhdisteen ominaisuuksiin. Esim. hydroksyyli- tai esteriryhmä.

G
Geeli - Suurimolekyylisten hiukkasten ja niiden välissä olevan väliaineen muodostama seos.
Gibbsin vapaaenergia - Kemiallisen reaktion tapahtumisen edellytykset vakiopaineessa ja -lämpötilassa

H
Haber-Bosch menetelmä – Prosessi, jossa muodostetaan ammoniakkia synteettisesti.
Haihtuminen - Neste muuttuu kaasuksi. Tapahtuu nesteen pinnalla.
Halogeenit – 17. ryhmän alkuaineet. Katso myös: jaksollinen järjestelmä.
Hapan aine - Aine, jolla on kyky luovuttaa protoni (H+).
Hapetin – Aine, joka pelkistyy. Katso myös: pelkistin.
Hapettuminen - Reaktio, jossa aine luovuttaa elektroneja. Katso myös: pelkistyminen.
Hapetusluku – Sähkövarausta ilmaiseva luku.
Happihappo – Happo, joka sisältää happea.
Happoanhydridi – Happihappojen yhdistyessä ja veden poistuessa syntyvä tuote.
Heterogeeninen seos - Seos, jossa aineet eivät ole samassa faasissa.
Happo-emäspari – Toisiaan vastaava happo ja emäs.
Happovakio – Lyhenne Ka, vakio kuvaa hapon ja veden protolyysireaktion tasapainovakiota. Katso myös: emäsvakio.
Hila - Atomien, ionien tai molekyylien muodostama säännöllinen järjestelmä.
Homogeeninen seos - Seos, jossa aineet ovat samassa faasissa.
Hydraus – Vedyn liittämisreaktio.
Hydraatti – Aine, jossa on kidevettä. Katso myös: kidevesi.
Hydratoituminen - Vesimolekyylien (H2O) liittyminen ioni-dipolisidoksiin.
Hydroksyyliryhmä - Funktionaalinen ryhmä -OH.
Hydrolyysi – Veden vaikutuksesta tapahtuva yhdisteen hajoaminen.

I
Ideaalikaasu – Kaasu, jonka tila voidaan kuvata yhtälöllä pV=nRT.
Indikaattori – Aine, jota voidaan hyödyntää happamuuden muuttumiseen.
Inhibiitti – Aine, joka hidastaa reaktiota. Katso myös: katalyytti.
Ioni - Sähköisesti varautunut hiukkanen. Erimerkkiset ionit vetävät toisiaan puoleensa muodostaen ionisidoksia. Ionit muodostavat ionihiloja.
Ioni-dipoli sidos – Ionien ja poolisten molekyylien välille syntyneet sidokset. Katso myös: dipoli-dipoli sidos.
Ionisidos – Ionien välille syntynyt vetovoima.
Ionisoituminen – Atomi luovuttaa tai vastaanottaa vähintään yhden elektronin ja muuttuu positiiviseksi tai negatiiviseksi ioniksi.
Isomeria – Yhdisteet, joiden molekyylikaavat ovat samat, mutta rakenteet poikkeavia toisistaan.
Isotooppi - Saman alkuaineen atomit, joiden ytimissä on eri määrä neutroneja.

J
Jaksollinen järjestelmä – Taulukko, jossa alkuaineet ovat järjestetty järjestysluvun mukaiseen järjestykseen. Pystyrivit ovat ryhmiä ja vaakarivit ovat jaksoja.
Jalokaasut – Ryhmän 18. alkuaineet. Katso myös: jaksollinen järjestelmä.
Jalometalli – Jännitesarjassa vedyn jälkeen olevat metallit.
Jaloussarja – Katso: jännitesarja.
Jännitesarja – Sarja, jossa metallit ovat järjestetty hapetuskyvyn mukaiseen järjestykseen.
järjestysluku – Lyhenne Z, ilmaisee protonien lukumäärän atomin ytimessä.

K
Kahtaisioni – Molekyyli koostuu sekä anioni- että kationiosasta eli voi muodostaa sisäisen suolan.
Kaksoissidos - Kahden elektroniparin muodostama sidos.
Karboksyylihappo - Yhdisteet, joiden toiminnallinenryhmä on -COOH. Yhdiste voi sisältää useita karboksyyliryhmiä.
Katalyytti - Yhdiste tai aine, joka nopeuttaa reaktioita kulumatta itse. Elimistön katalyyttejä kutsutaan entsyymeiksi. Katso myös: inhibiitti.
Kationi – Positiivisesti varautunut ioni. Katso myös: anioni.
Katodi – Elektrolyysin negatiivinen kohtio. Katso myös: anodi.
Kemiallinen reaktio - Tapahtumaketju, jossa aineet yhdistyessään muodostavat uusia aineita.
Ketjuisomeria – Kun molekyylissä on sama toiminnallinen ryhmä, mutta hiiliketjun rakenne on poikkeuksellinen toiseen molekyyliin. Katso myös: isomeria.
Ketoni - Sekundäärisen alkoholin hapettumistuote, happi on liittynyt hiiliketjun keskellä (ei päässä) hiileen kaksoissidoksella.
Kidevesi – Vesi, joka on sitoutunut kiinteän aineen kidehilaan. Katso myös: hydraatti.
Kiehuminen - Neste muuttuu höyryksi. Tapahtuu kaikkialla nesteessä.
Kiehumispiste - Lämpötila, jossa neste muuttuu kaasuksi.
Kiraliakeskus – Hiiliatomi, josta lähtevät ryhmät ovat kaikki erilaisia.
Kolloidi - Seos, jossa aineet ovat eri faaseissa. Esim. geeli tai emulsio.
Kolmoissidos - Kolmen elektroniparin muodostama sidos.
Kompleksiyhdiste – Yhdiste, jossa metallikationi toimii pisteenä, jota ympäröivät ligandit. Katso myös: ligandi.
Kondensaatioreaktio – Kahden molekyylin yhdistymisreaktio.
Konformaatioisomeria – Hiiliketjun ryhmät pääsevät kiertymään sidosten ympäri, jolloin molekyylien asento on erilainen.
Konsentraatio - Ilmaisee liuenneen aineen moolimäärän litraa kohden, ks. aktiivisuus
Konstituutioisomeria – Molekyyliin liittyneiden hiukkasten sitoutumisjärjestys on erilainen. Katso myös: isomeria.
Korvautumisreaktio – Katso: substituutioreaktio.
Koordinaatiosidos – Sidos, jossa sidoselektronipari on vain toiselta atomilta.
Korroosio – Materiaalin muuttumista käyttökelvottomaksi ympäristön rasituksesta.
Kova vesi – Vesi, jossa on suhteellisen paljon magnesium- ja kalsiumsuoloja.
Kovalenttinen sidos - Atomien jakaessa yhteisen sidoselektroniparin. Voi olla joko poolinen tai pooliton.
Kylläinen liuos - Tila, jossa liuokseen on liuennut maksimimäärä liuotettavaa ainetta.

L
Le Chatelierin periaate – Ilmaisee tasapainoreaktion siirtymissuunnan häiritessä sen tasapainotilaa.
Lejeerinki - Vähintään kahden metallin muodostama seos.
Ligandi – Keskusmetalliin liittynyt ryhmä, joka voi olla ioni-, atomi- tai molekyyliryhmä. Katso myös: kompleksiyhdiste.
Liittymisreaktio – Katso: additioreaktio.
Liukeneminen - Tapahtuma, jossa liuotettava aine ja liuos sekoittuvat toisiinsa. Aineen vesiliuosta merkitään kirjainyhdisteellä aq.
Liukoisuustulo – Suolojen, jotka ovat niukkaliukoisia, konsentraatioiden tulo, kun liuos on kylläinen.
Liuos - Homogeeninen seos.
Liuotin - Aine, johon liuotettava aine lisätään.
Loppupiste – Katso: ekvivalenttipiste.
Lähdejännite – Elektrodien välinen potentiaalinen jännite.

M
Maa-alkalimetallit – Ryhmän 2. alkuaineet. Katso myös: jaksollinen järjestelmä.
Malmi – Taloudellisesti kannattava, louhittava kiviaines.
Massaluku – Lyhenne A, kertoo ytimessä olevien neutronien ja protonien summan.
Massavaikutuksen laki – Reaktion tasapainotilassa olevien ainesosien keskinäinen suhde.
Metallisidos – Metalliatomit luovuttavat vähintään yhden valenssielektronin yhteiseen elektronipilveen.
Molekulaarinen jakaumafunktio - Molekyylin rakenne tilastollisella termodynamiikalla ilmaistuna.
Molekyyli - Kovalenttisin sidoksin liittyneiden vähintään kahden atomien muodostama systeemi.
Molekyylikaava - Kertoo kunkin atomin lukumäärän molekyylissä.
Monityydyttymätön rasvahappo - Katso: tyydyttymätön yhdiste.
Monomeeri – Katso: polymeeri.
Morse-potentiaali – Kaksiatomisen molekyylin potentiaalienergiamalli.
Mooli - Ainemäärä, joka sisältää yhtä paljon osia kuin 0,012 kg hiili -12 -atomeita. Lyhennetään mol.
Moolimassa - Yhden moolin suuruisen ainemäärän massa (lyhennetään M, [M]=g/mol).

N
Nitrifikaatio – Typpiyhdisteiden hapettuminen nitraateiksi. Katso myös: denitrifikaatio.
Neutraloituminen – Hapon ja emäksen reagoidessa, jolloin syntyy suolaa ja vettä.
Neutroni - Varaukseton hiukkanen atomin ytimessä.
NTP – Normaalitila, jolloin lämpötila on 0 °C ja paine on 101,3 kPa.

O
Oksidi - Yhdiste, jossa on happea (aineen palamistuote).
Oksoniumioni - Syntyy hapon vesiliuoksissa, kun hapon luovuttama H+ yhdistyy vesimolekyyliin, jolloin syntyy H3O+ eli oksoniumioni.
Ominaislämpökapasiteetti - Lyhenne c, joka kuvaa lämpömäärää, joka vaaditaan, kun yksi grammaa ainetta halutaan lämmittää yhden asteen.
Orgaaninen yhdiste - Hiiltä sisältävä yhdiste. Katso myös: epäorgaaninen yhdiste.
Osmoosi - Ilmiö, jossa nestettä virtaa laimeammasta väkevämpää kohti.

P
Paikkaisomeria – Molekyylien toiminnalliset ryhmät tai sivuryhmät ovat eri paikassa hiiliketjussa.
Palaminen - Kemiallisen yhdisteen ja hapen välinen reaktio. ks. Kylmäliekkipalaminen, Kuumaliekkipalaminen
Paulin kieltosääntö – Saman atomin elektronit eivät ole koskaan samassa energiatilassa.
Peilikuvaisomeria – Kun molekyylissä on asymmetrinen hiili.
Pelkistin – Aine, joka hapettuu. Katso myös: hapetin.
Pelkistyminen - Tapahtuma, jossa yhdiste tai aine vastaanottaa elektroneja. Katso myös: hapettuminen.
pH-arvo – Luku, joka ilmaisee liuoksen happamuuden. Määritetään –lg[H3O+]. Katso myös: pOH-arvo.
pOH-arvo – Luku, joka ilmaisee liuoksen emäksisyyden. Määritetään –lg[OH-]. Katso myös: pH-arvo.
Polymeeri - Makromolekyylien reagoidessa syntynyt yhdiste. Koostuu monomeereista.
Polymeroituminen - Reaktio, jossa monet molekyylit liittyvät toisiinsa.
Polypeptidi - Useamman kuin kahden aminohapon muodostama yhdiste. Katso myös: dipeptidi.
Poolisuus - Sähkövarauksen jakautuminen molekyylissä. Kemiallinen sidos voi olla poolinen tai pooliton.
Primäärinen alkoholi - Alkoholi, jossa hydroksyyli-ryhmä on hiiliketjun päässä. Katso myös: aldehydi, alkoholi
Proteiini - Katso: valkuaisaine.
Protolysoituminen - Reaktio, jossa happo luovuttaa vetyionin emäkselle.
Protoni - atomin ytimen rakenneosa, joka on positiivisesti varautunut. Protonien lukumäärä määrää alkuaineen järjestysluvun. Katso myös: elektroni, neutroni.
Puskuriliuos – Heikon protolyytin ja sitä vastaavan suolan liuos.
Puolimetalli - Alkuaineet, joilla on sekä epämetallien että metallien ominaisuuksia. Esim. germanium ja boori.
Pääkvanttiluku – Kertoo elektronin energiatason. Katso myös: sivukvanttiluku, spinkvanttiluku.

R
Radikaali – Hiukkanen, jolla on pariton elektronirakenne.
Rakenneisomeria – Katso: konstituutioisomeria.
Rakennekaava - Ilmoitaa atomien sijainnin yhdisteessä tai molekyylissä.
Raskasmetalli – Nimitys haitallisille (ympäristölle tai terveydelle) metalleille.
Rasvahappo - Karboksyylihappo, jossa on parillinen määrä hiiliatomeja.
Rasvaliukoinen - Aine, joka on pooliton tai heikosti poolinen, joka liukenee poolittomiin liuottimiin kuten bensiiniin tai rasvoihin. Katso myös: vesiliukoinen.
Reaktionopeus – Suure, joka kuvaa konsentraation muutosta aikayksikössä.
Rikastus – Prosessi, jossa arvokkaasta mineraalista erotetaan arvoton aines.
RRKM – Reaktiokinetiikan mikrokanoninen siirtymätilateoria.

S
Saostuminen - Tapahtuma, jossa nesteeseen muodostuu kiinteää ainetta.
Sekundäärinen alkoholi - Alkoholi, jossa hydroksyyli-ryhmä on keskellä hiiliketjua. Katso myös: ketoni, alkoholi
Selluloosa – Hiilihydraatti, josta koostuvat kasvien soluseinät.
Sidos - Hiukkaisia toisiinsa liittävä vuorovaikutus.
Sidoselektronipari - Elektronipari, jonka kaksi atomia jakavat muodostaen kovalenttisia sidoksia.
Sidosenergia – Hiukkasten välisten sidosten irrottamiseen vaadittava energiamäärä.
Siirtymätilateoria – Reaktiokinetiikan teoria reaktion siirtymätila huomioiden.
Sivukvanttiluku – Kertoo avaruusalueen muotoa, missä elektroni todennäköisesti sijaitsee. Katso myös: pääkvanttiluku.
Spinkvanttiluku – Kertoo ytimen tai elektronin liikkeen akselinsa ympäri. Katso myös: pääkvanttiluku, sivukvanttiluku.
Steerinen este – Molekyylissä oleva suurikokoinen este, joka estää kemiallisen reaktion tapahtumista.
Stereoisomeria – Katso: avaruusisomeria.
Substituutioreaktio – Prosessi, jossa osa yhdisteestä korvataan toisella atomilla tai atomiryhmällä.
Suhdekaava – Kertoo yhdisteen alkuaineiden suhteet.
Sulaminen - Prosessi, jossa kiinteä muuttuu nestemäiseksi
Sulamispiste - Lämpötila, missä kiinteä muuttuu nestemäiseksi.
Suola - Ioniyhdiste. Syntyy mm. hapon ja emäksen reaktiossa.
Suolasilta – Huokoinen aine tai ioneista koostuva liuos, joka erottaa kemiallisen parin suolaliuoksesta toisistaan ja edesauttaa sähkötasapainon syntyä. Katso myös: sähkökemiallinen pari
Syklinen yhdiste - Rengasmainen yhdiste, joka ei ole aromaattinen. Katso myös: bentseenirengas
Synteesi - Yhdisteen valmistus.
Sähkökemiallinen pari – Systeemi, joka tuottaa sähköä kemiallisten reaktioiden energioiden avulla.

T
Taitekerroin – Aineen valontaittokyky.
Tasapainovakio – Reaktion tasapainotilaa ilmaiseva termodynaaminen suure.
Termodynamiikan toinen pääsääntö – Entropian merkitys vapaaehtoiselle reaktiolle ja sen tasapainotilalle.
Termodynamiikan kolmas pääsääntö – Entropia lämpötilassa 0 K.
Termodynaaminen tasapaino – Edelletykset reaktion etenemiseksi tasapainotilaansa.
Tertiäärinen alkoholi - Alkoholi, jossa hiilestä, johon hydroksyyli-ryhmä on kiinnittynyt, lähtee kolme hiiliketjua. Katso myös: alkoholi
Tiheys - Kuvaa aineen massaa tilavuusyksikköä kohden. Lyhennetään ρ (rhoo).
Tislaus - Menetelmä, jossa hyödynnetään aineiden höyrynpaineita erottamiseen.
Titraus – Menetelmä pitoisuuksien määrittämiseen.
Toiminnallinen ryhmä - Katso funktionaalinen ryhmä.
Tyydyttymätön yhdiste - Yhdiste, jossa hiilien välillä on vähintään (>1, monityydyttymätön) yksi kaksois- tai kolmoissidos.
Tyydyttynyt yhdiste - Yhdiste, jossa hiiliatomien välillä on vain yksinkertaisia sidoksia.
Törmäysteoria - Reaktiokinetiikan teoria pallomaisten molekyylien väliselle reaktiolle.

U
Uuttaminen - Aineiden liukoisuuksiin perustuva erotusmenetelmä.

V
Vaahto - Kolloidi, jonka muodostavat neste ja kaasu.
Vahva emäs - Emäs, jonka protolyysi tapahtuu täydellisesti, emäsvakion arvo on yli 1.
Vahva happo - Happo, jonka protolyysi tapahtuu täydellisesti, happovakion arvo on yli 1.
Valenssielektroni – Elektronit, jotka ovat atomin uloimmilla energiatasoilla.
Valkuaisaine - Aminohappojen muodostama polypeptidi.
Veden ionitulo – Veden autoprotolyysin tasapainovakio.
Vesiliukoinen - Yhdiste (ioniyhdiste tai poolinen molekyyliyhdiste), joka liukenee veteen. Muodostavat veden kanssa ioni-dipoli tai dipoli-dipoli-sidoksia. Katso myös: rasvaliukoinen.
Vetysidos - Sidos, joka syntyy vedyn ja erittäin elektronegatiivisten aineiden (happi, fluori, typpi) välille.
Viivakaava - Molekyylin rakenne on esitetty viivoin.
Virittyminen – Molekyylin absorboiman fotonin aiheuttama elektronin siirtyminen ylemmälle energiatasolle.

Y
Ydin - Protonien ja neutronien muodostama systeemi, johon keskittynyt lähes koko atomin massa.

Luokka:Luettelot kemiasta
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Luettelot termeistä