Władysław Raginis

Władysław Raginis (27. kesäkuuta 1908 – 10. syyskuuta 1939) oli puolalainen upseeri, joka johti puolalaisia joukkoja Saksaa vastaan Wiznan taistelussa 1939.

Raginis syntyi Väinänlinnan kaupungissa Liivinmaalla, nykyisen Latvian alueella. Käytyään lukion hän liittyi armeijaan suorittaen jalkaväen aliupseerikoulun sekä jalkaväen upseerikoulun. Valmistuttuaan 15. heinäkuuta 1930 hän palveli joukkueenjohtajana 76. jalkaväkirykmentissä Grodnossa. Siirryttyään rajavartiojoukkoihin konekiväärikomppanian päälliköksi hänet ylennettiin ensin luutnantiksi ja myöhemmin kapteeniksi.

Toisen maailmansodan alettua Raginis yksiköineen siirrettiin Wiznan alueelle, jossa hän otti komentoonsa kaikki alueella olevat puolalaiset joukot 2. syyskuuta.

Syyskuun 7. päivä saksalaiset hyökkäsivät Raginisin joukkoja (720 sotilasta) vastaan yli 42 000 sotilaalla, 350 panssarivaunulla, 657 tykillä ja kranaatinheittimellä sekä ilmavoimien tuella. Pitääkseen yllä taistelutahtoa, Raginis lupasi, ettei jätä asemiaan elävänä.

10. syyskuuta vaikeasti haavoittuneena Raginis johti bunkkeria, joka oli yksi viimeisimmistä tukikohdista, joka edelleen teki vastarintaa. Keskipäivän aikaan saksalaisjoukkojen komentaja Heinz Guderian uhkasi, että kaikki puolalaiset sotavangit ammutaan, mikäli bunkkeri ei antaudu. Raginis päätti lopettaa vastarinnan ja räjäytti itsensä käsikranaatilla.

Hänen bunkkerinsa rauniot ovat nykypäivänä Wiznan taistelun muistomerkkinä. Paikallinen peruskoulu ja useita katuja Puolassa on nimetty hänen mukaansa.

Toukokuun 13. 1970 kapteeni Raginisille myönnettiin postuumisti korkein puolalainen sotilaskunniamerkki, Virtuti Militari.

Luokka:Puolalaiset sotilaat
Luokka:Itsemurhan tehneet
Luokka:Vuonna 1908 syntyneet
Luokka:Vuonna 1939 kuolleet