Jalkaväkirykmentti 3 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 3 (JR 3) oli Suomen puolustusvoimien 12. divisioonan joukkoyksikkö jatkosodassa, jonka rungon muodostivat välirauhan aikaisen 3. prikaatin varusmiesyksiköt täydennettynä Helsingin sotilasläänin perustamilla reserviläisyksiköillä. JR 3 liitetään osaksi 12. divisioonaa, ja sen sijainti on Miehikkälän alueella.

Perustaminen
Esikunta
I pataljoona (I/JR 3) 3. prikaatin I pataljoona komentajana everstiluutnantti Kaino Niemeläinen
II pataljoona (II/JR 3) 3. prikaatin II pataljoona komentajana everstiluutnantti Karl Söderholm
III pataljoona (III/JR 3) Helsingin suojeluskuntapiiri Pakinkylän ja Tuomarinkylän välisellä alueella
13. komppania eli kranaatinheitinkomppania (13./JR 3)
14. komppania eli tykkikomppania (14./JR 3)
Kolonna (Kol./JR 3)

Rykmentti sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen ns. varusmiesrykmenttinä, joten sen varustus oli pääosin parempi kuin divisioonan muiden rykmenttien.

 Komentajat 
Rykmentinkomentajina olivat:
eversti Matti Tiiainen 18. kesäkuuta - 9. heinäkuuta 1941
everstiluutnantti Kai Savonjousi 9. heinäkuuta 1941 - 16. tammikuuta 1942

 Taistelut 
JR 3 siirtyy heinäkuun alussa Nuijamaanjärven pohjois- ja itäpuoliseen maastoon, jossa rykmentti oli rintamapalveluksessa. 

20.8.1941 rykmentti sai hyökkäyskäskyn. 12. D:n tehtävä on hyökkäämällä päävoimin Suokumaanjärven molemmin puolin suorittaa läpimurto. Rykmentti eteni 22.8 Antrean eteläpuolelle Hannilaan ja edelleen Viipurin-Pietarin välisen radan katkaisuun Kämärässä. Rykmentti oli tässä vaiheessa vajaassa kahdessa vuorokaudessa marssinut noin 90 km. Tässä vaiheessa Porlammin alueella joutui II pataljoonan joukkue saarroksiin, ja alikersantti Eino Mallila omaa puolijoukkuettaan johtaen pääsi saarroksista. Hänet nimettiin tästä toiminnasta Mannerheim-ristin ritariksi. Kämärän alueella käytyjen taistelujen yhteydessä taistelulähetti, korpraali Tauno Savolainen onnistui kukistamaan hänet vangineen venäläispartion, jonka seurauksena hänet nimettiin myös Mannerheim-ristin ritariksi. 

Rykmentti valtasi 2.9.1944 Koiviston. Sen jälkeen rykmentti alistettiin 8. divisioonalle majoittuen Koiviston alueelle toimien samalla rannikkovartioinnissa. Syyskuun lopulla 1941 JR 3 marssii vanhan rajan tuntumaan Kuokkala - Kellomäki alueelle. Lokakuun lopulta lähtien rykmentti oli Terijoen alueen rantalohkolla rintamapalveluksessa.

Lokakussa 1941 käynnistyi rykmentin uudelleenjärjestely, jonka yhteydessä vanhimpia ikäluokkia kotiutettiin ja lopuista yhdessä JR 46:n kanssa muodostettiin 3. prikaati 16. tammikuuta 1942. Tässä yhteydessä JR 3 lakkautettiin.

Lähteet

 Viitteet 

Jalkaväkirykmentti 03