Suomen Työnantajain Keskusliitto

Suomen Työnantajain Keskusliitto (lyhenne STK) oli työnantajajärjestö. Sen juuret olivat vuonna 1907 perustetussa Suomen Yleisessä Työnantajaliitossa, joka muutti nimensä Suomen Työnantajain Keskusliitoksi vuonna 1918. STK oli yksityisen ja valtio-omisteisen teollisuuden, rakennustoiminnan ja liikenteen työnantajien keskusjärjestö. Sen jäsenjärjestöt oli muodostettu teollisuusliittoperiaatteella siten, että saman toimialan työnantajat kuuluivat samaan liittoon.

STK:n jäsenyrityksiä oli 1960-luvulla noin 2 000. Jäseniksi otettiin aluksi sellaisia työnantajia, joilla oli vähintään 10 työntekijää, mutta tämä rajoitus poistettiin vähitellen 1950-luvulle mennessä. Eniten työntekijöitä oli Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton yrityksissä, Työnantajain Yleisellä Ryhmällä ja Metalliteollisuuden Työnantajaliitolla. Eniten jäsenyrityksiä taas oli Rakennusteollisuusliitossa ja Sähkötyönantajain Liitossa. Lisäksi vuodesta 1945 oli erillinen Liiketyönantajain Keskusliitto, joka ei liittynyt STK:n jäseneksi. Sillä oli viitisensataa jäsenyritystä. Jäsenyritysten merkitystä kuitenkin korostaa se, että työllistivät suurin määrän työntekijöitä: vuonna 1945 heitä oli 172 000 ja vuonna 1965 jo yli 291 000. Liiketyönantajien palkkalistoilla vuonna 1970 oli 150 000 työntekijää.

Vaikka Suomen valtio oli merkittävä työnantaja, sen omistamien yritysten ei aluksi katsottu voivat kuulua työnantajajärjestöön. Vuonna 1945 perustettiin valtionyrityksiä varten Työnantajain Yleinen Ryhmä. 

Metsäteollisuus oli vaikutusvaltainen taho, koska se tuotti Suomen kansantalouteen vientituloja jo ennen sotia. Vientiteollisuuden yrityksillä oli 1960-luvulle asti yhteisiä vientiorganisaatioita, joita nykyisin pidettäisiin kartelleina, koska ne saattoivat keskenään sopia myyntihinnoista. Toisaalta keskinäisestä kilpailusta kertoo se, että vasta vuonna 1976 eri teollisuuslitot pystyivät perustamaan Teollisuuden Keskusliiton.

Vuonna 1992 STK ja Teollisuuden Keskusliitto yhdistyivät, jolloin syntyi Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliitto (TT). Vuonna 2005 TT ja Palvelutyönantajat yhdistyivät muodostaen nykyisen Elinkeinoelämän keskusliiton.

 Merkittäviä henkilöitä 
 Toimitusjohtajat 
Suomen Yleisen Työnantajaliiton asiamiehet:

 1907–1917: Edvard Valentin Emeleus

STK:n toimitusjohtajina ovat toimineet:

 1918–1936: Axel Palmgren
 1936–1945: Antti Hackzell
 1945–1958: V. A. M. Karikoski (vt. elokuusta 1944)
 1958–1961: Johan Nykopp 
 1962–1971: Päiviö Hetemäki
 1971–1975: Timo Laatunen
 1975–1988: Pentti Somerto
 1988–1990: Tapani Kahri
 1990–1992: Johannes Koroma

 Puheenjohtajat 
Suomen Yleisen Työnantajaliiton hallituksen puheenjohtajat:
 1907–1911: Lennart Cajander
 1911–1917: Karl Evert Palmén

STK:n hallituksen puheenjohtajat:
 1918–1923: Jacob von Julin
 1924–1925: Hjalmar Ekholm
 1926–1937: Alexander Mauritz Lassenius
 1937–1941: Åke Gartz
 1941–1942: Jacob von Julin
 1942: Gustaf Woldemar Wrede
 1943–1947: Yrjö Vesa 
 1948–1957: Arno Solin
 1957–1967: Lauri Kivekäs
 1968–1976: Erkki Partanen
 1976–1979: Stig Hästö
 1980–1985: Asko Tarkka
 1986–1991: Krister Ahlström
 1992: Tauno Matomäki

Lähteet

Luokka:Suomalaiset työnantajajärjestöt