Mirja Bolgár

Mirja Bolgár (o.s. Voutilainen; 16. lokakuuta 1927 HelsinkiKuka kukin on 2003, s. 86. Helsinki 2002.  – 15. marraskuuta 2013 Carsac-Aillac, Dordogne, Ranska (Internet Archive)) oli suomalais-ranskalainen suomentaja, tietokirjailija ja toimittaja.Mirja Bolgárin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Hän teki merkittävän elämäntyön ranskalaisen kulttuurin tunnetuksi tekemiseksi Suomessa.Kunnas, Tarmo: Mirja Bolgárin syntymäpäivä 16.10.2007. Fran–Su: Suomi–Ranska-Yhdistysten liitto ry:n jäsenlehti 2/2007, s. 15

Bolgár aloitti sodan päätyttyä opintonsa Helsingin yliopistossa mutta saattoi ne päätökseen Sorbonnen yliopistossa. Sen jälkeen hän työskenteli toimittajana muun muassa Ranskan radiossa sekä Yleisradion ja Uuden Suomen Pariisin kirjeenvaihtajana.

Toimittajan työn lisäksi Bolgár teki ranskalaista kulttuuria tunnetuksi Suomessa muun muassa suomentajana, esseistinä ja kirjallisuuskriitikkona. Suomentajana hänet tunnetaan erityisesti Simone de Beauvoirin monista teoksista. Hänen toimittamaansa lyriikka-antologiaan Sanat että tietäisimme (1975) sisältyy muun muassa Pierre Emmanuelin ja Yves Bonnefoyn runotuotantoa. Bolgár esitteli usein suomalaisille tuoreeltaan nykyranskalaisen kirjallisuuden uusia tuulia. Esimerkiksi Jean-Marie Gustave Le Clézion tuotantoa hän käsitteli jo esseekokoelmassaan Rinnakkaiseloa vuodelta 1967. 

Bolgár esitteli suomalaista kulttuuria ja erityisesti kirjallisuutta Ranskassa ja käänsi Mika Waltarin, Veijo Meren ja Paavo Haavikon teoksia. Hänelle myönnettiin muun muassa valtion kääntäjäpalkinto vuonna 1984 ja valtion ulkomainen kääntäjäpalkinto 1989.

 Teoksia 
 Rinnakkaiseloa: Esseitä Ranskan nykykirjallisuudesta. Esseekokoelma. WSOY, 1967.
 Pariisin päiviä: Kirjoja ja kirjailijoita. Esseekokoelma. WSOY, 1969.
 Kaikki tuo jota ikäväksi kutsut. Muistelma. WSOY, 1998. 

 Suomennoksia 
 Sanat että tietäisimme: Kymmenen ranskalaista runoilijaa. WSOY, 1975
 Varjo tai kevyt valo: Valikoima Ranskan nykyproosaa. WSOY, 1980 
 Simone de Beauvoir: 
 Murtunut nainen. Kirjayhtymä, 1978
 Mandariinit 1–2. Kirjayhtymä, 1982–1983
 Kutsuvieras. Kirjayhtymä, 1985
 Vanhuus. Art House, 1992
 Jean-Philippe Toussaint: Kylpyhuone. WSOY, 1987.
 Marguerite Duras: Varakonsuli. Otava, 1988
 Emmanuèle Bernheim: Hänen vaimonsa eli Toinen nainen. WSOY, 1995

 Lähteet 

Luokka:Suomentajat
Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Suomalaiset toimittajat
Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Luokka:Ranskansuomalaiset
Luokka:Vuonna 1927 syntyneet
Luokka:Vuonna 2013 kuolleet