Toni Rajala

Toni Rajala (s. 29. maaliskuuta 1991 Parkano) on suomalainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari, joka pelaa NLA-seura EHC Bielissä. Hän toimii joukkueensa varakapteenina. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

 Ura 
 Seuraura 
 Juniorivuodet ja tulokaskausi SM-liigassa 
200px|thumb|left|Toni Rajala SM-liigan tulokaskaudellaan 2008–2009.
Rajala aloitti jääkiekkoilun Parkanon Kiekko -83:ssa, josta hän siirtyi noin 10-vuotiaana Tampereen Ilvekseen. Kaudella 2005–2006 Rajala oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras maalintekijä 14 osumallaan. Hän voitti myös koko C-nuorten runkosarjan SM-sarjan piste- ja maalipörssin tehopistein 26+20=46. Rajala oli Ilveksen paras pistemies ja syöttäjä myös pudotuspeleissä tehopistein 1+5=6.

Huhtikuussa 2008 Rajala solmi Ilveksen kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 25. marraskuuta 2008 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Liigauransa avausmaalin Rajala teki 31. tammikuuta 2009 Joonas Lehtivuoren pitkästä syötöstä, josta hän karkasi läpiajoon. Hän pelasi SM-liigassa kauden 2008–2009 aikana kaikkiaan 21 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5. Rajala pelasi kauden aikana myös neljä Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä Ilveksen A-nuorissa, joiden toiseksi paras pistemies Rajala oli Pasi Tuomisen jälkeen tehopistein 14+17=31.

 NHL-varaus ja tulokassopimus Edmonton Oilersiin 
Edmonton Oilers varasi Rajalan neljännellä kierroksella 101. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2009. Samana kesänä hänet varasi myös KHL-seura Lokomotiv Jaroslavl 87. pelaajana sekä WHL-joukkue Brandon Wheat Kings 14. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Rajala teki jo saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Hän siirtyi kaudeksi 2009–2010 Brandon Wheat Kingsin vahvuuteen. Rajala oli tehoilla 26+37=63 WHL:n tehokkain eurooppalaispelaaja. Wheat Kings isännöi kauden päätteeksi CHL:n Memorial Cup-lopputurnausta, jossa Rajala oli tehoilla 2+5=7 joukkueensa paras pistemies. Rajala jakoi myös Wheat Kingsin sisäisen syöttöpörssin voiton Brayden Schennin kanssa ja hänet palkittiin Memorial Cupin urheiluhenkisimpänä pelaajana George Parsons Trophylla.

Kaudeksi 2010–2011 Edmonton Oilers lainasi Rajalan Ilvekseen. Hän palasi Suomeen myös suorittamaan varusmiespalveluksen. Rajalan syyskautta lyhensivät kuitenkin olkapäävammat, jotka pitivät hänet muutaman viikon sivussa. Kuntouduttuaan marraskuussa Rajala kävi yhden ottelun mittaisella lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Hän pelasi Mestistä kauden aikana myös kahden ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. SM-liigassa Rajala pelasi 44 runkosarjaottelua tehopistein 9+13=22. Rajala oli pudotuspeleissä neljällä osumallaan Ilveksen paras maalintekijä.

Kohtalaisen hyvästä WHL:ssä vietetystä kaudesta, etenkin Memorial Cup -lopputurnauksesta huolimatta Ilveksen päävalmentaja Juha Pajuojan mukaan Rajala otti urallaan taka-askelia pelattuaan kauden 2009–2010 Kanadan junioriliigassa. Pajuoja kertoi syyskuussa 2010:

Rajala lainattiin Ilvekseen myös kaudeksi 2011–2012, kun hän putosi Edmonton Oilersin harjoitusleirin 57 pelaajan ringistä. Rajala kuului runkosarjassa viimeiseksi jääneen Ilveksen harvoihin valopilkkuihin ja hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tekemällä runkosarjassa tehot 16+13=29. Rajala oli Ilveksen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jesse Niinimäen jälkeen. Liigakarsinnoissa hän jakoi neljällä syöttöpisteellään joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Kai Kantolan kanssa. 

Kaudeksi 2012–2013 Rajala siirtyi Edmonton Oilersin organisaatioon. Hänet lähetettiin kauden alla AHL:ssä pelaavasta farmijoukkue Oklahoma City Baronsista edelleen ECHL-joukkue Stockton Thunderiin, osaksi NHL:n työsulun takia tulleiden vahvistusten takia. Rajala sai työsulun aikana näyttöpaikkoja Baronsista lähinnä alempien ketjujen rooleista. Hän teki Thunderissa 29 runkosarjaottelussa tehot 10+28=38 ja Rajala valittiin marraskuussa ECHL:n viikon pelaajaksi. Hän pelasi kauden aikana myös liigan tähdistöottelussa. Työsulun päätyttyä Rajala nousi Baronsin miehistöön, jonka avainpelaajiin hän nousi alempien ketjujen rooleista. Rajala teki lopulta noin piste per peli -tahdilla 46 runkosarjaottelussa tehot 17+28=45, joilla hän oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies. Kevään 2013 pudotuspeleissä Rajala teki 17 ottelussa 16 tehopistettä.

 NHL-sopimuksen purku ja paluu Eurooppaan 
Elokuussa 2013 Edmonton Oilers asetti Rajalan ehdottomalle siirtolistalle. Mikään toinen NHL-seura ei kuitenkaan napannut häntä vuorokauden kuluessa, joten Rajalan sopimus purettiin. Lokakuussa hän siirtyi loppukauden 2013–2014 kattavalla sopimuksella Ruotsin SHL:ssä pelaavaan HV71:een. Rajala oli tehoilla 13+17=30 joukkueen toiseksi paras pistemies William Karlssonin jälkeen. Kaudella 2014–2015 Rajala jatkoi uraansa kolmivuotisella sopimuksella KHL-seura Jugra Hanty-Mansijskin paidassa. Hän esitti siellä varsin hyviä otteita, mutta Rajalan sopimus purettiin kuitenkin kesken ensimmäisen sopimuskauden marraskuussa 2014, kun hän teki Jugran ulkomaalaiskiintiössä tilaa uudelle maalivahdille Barry Brustille. Runsas viikko myöhemmin Rajala siirtyi loppukauden kattaneella sopimuksella SHL-joukkue Färjestad BK:hon. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+13=27.

Kaudeksi 2015–2016 Rajala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Luleå HF:ään. Hän jakoi tehoilla 17+15=32 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Lucas Wallmarkin kanssa edellään Jacob Micflikier. Mestarien liigassa Rajala jakoi joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Johan Harjun ja Ilari Melartin kanssa viidellä syöttöpisteellään sekä sisäisen tehotilaston voiton Melartin ja Victor Ekarvin kanssa lukemalla +3. 

 Siirtyminen Sveitsiin 
Kaudeksi 2016–2017 Rajala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Sveitsin National League A:n EHC Bieliin. Hän voitti joukkueen sisäisen maalipörssin 16 osumallaan. Pudotuspeleissä Rajala oli Bielin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+3=5. Marraskuussa 2016 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2017–2018 Rajala oli Bielin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Marc-Antoine Pouliot'n jälkeen tehoilla 16+19=35. Pudotuspeleissä hän oli tehoilla 9+5=14 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä. Marraskuussa 2018 Rajala teki Bielin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.

Rajala voitti kaudella 2018–2019 Bielin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 27+21=48. Hän sijoittui koko NL:n maalipörssissä toiseksi edellään vain HC Luganon Grégory Hofmann sekä pistepörssissä neljänneksi. Pudotuspeleissä Rajala jakoi viidellä osumallaan joukkueensa sisäisen maalipörssin voiton Damien Brunnerin kanssa. Kaudella 2019–2020 hän oli Bielin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 23+23=46, joilla Rajala jakoi maalipörssin kolmannen sijan Rapperswil-Jona lakersin Kevin Clarkin kanssa ja sijoittui pistepörssissä viidenneksi. Kaudella 2020–2021 hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Rajala jakoi tehoilla 12+20=32 Bielin sisäisen pistepörssin toisen sijan Marc-Antoine Pouliot'n kanssa edellään Luca Cunti. Elokuussa 2021 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Kaudeksi 2021–2022 Rajala nimettiin Bielin kapteeniksi. Hän voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 22+28=48, joilla Rajala jakoi NL:n maalipörssin neljännen sijan HC Luganon Mark Arcobellon kanssa ja pistepörssin yhdeksännen sijan SCL Tigersin Alexandre Grenierin kanssa. Pudotuspeleissä hän jakoi tehoilla 2+3=5 Bielin sisäisen pistepörssin voiton Mike Künzlen kanssa. Kaudella 2022–2023 Rajala palasi joukkueen varakapteeniksi. Hän oli Bielin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+22=38. Rajala voitti myös koko NL:n pudotuspelien piste- ja maalipörssin tehoilla 10+5=15. Hän eteni Bielin kanssa aina finaaleihin saakka, mutta Sveitsin-mestaruuden vei lopulta Genève-Servette HC otteluvoitoin 4–3.

 Maajoukkueura 

Rajala edusti Suomea Pyeongchangin olympiakisoissa 2022, jolloin hän voitti kultaa. Rajala pelasi turnauksessa kuitenkin vain yhden ottelun. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2022, joista molemmat turnaukset päättyivät maailmanmestaruuteen. Vuosien 2018 ja 2023 MM-joukkueista Rajala putosi viimeisten joukossa. Yhteensä hän on pelannut 53 A-maaottelua tehopistein 10+13=23.Tilanne 7.5.2023 Rajala teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 19-vuotiaana Euro Hockey Challengessa 1. huhtikuuta 2011 Lahdessa Slovakiaa vastaan. Hänet merkittiin Suomen kakkosketjun vasempaan laitaan Leo Komarovin ja toisen debytantin, Joonas Donskoin viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Rajala teki Sweden Hockey Gamesin Helsingin Hartwall Arenassa pelatussa avausottelussa 26. huhtikuuta 2018 Venäjää vastaan.

Rajala pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 ja 2011, joista ensimmäisessä turnauksessa valmennus valitsi hänet Suomen turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta palaajasta. Rajala palkittiin myös Ruotsia vastaan pelatun avasuottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaana pelaajana.

Rajala pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009 voittaen jälkimmäisestä turnauksesta pronssia. Hän oli vuoden 2008 turnauksessa tehoilla 3+2=5 Suomen paras maalintekijä ja Rajala jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Joonas Raskin kanssa. Hänet valittiin Valko-Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi.

Rajala voitti koko alle 18-vuotiaiden vuoden 2009 turnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 10+9=19. Samalla hän rikkoi Venäjän Aleksandr Ovetškinin vuoden 2002 turnauksessa tekemän piste-ennätyksen (14+4=18). Rajalan ennätyksen rikkoi kuitenkin kaksi vuotta myöhemmin Venäjän Nikita Kutšerov vuoden 2011 turnauksessa tehoilla 11+10=21. Suomen varakapteenina toiminut Rajala voitti myös lukemalla +10 turnauksen tehotilaston, valittiin parhaaksi hyökkääjäksi, tähdistökentälliseen ja valmennus valitsi hänet Suomen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Rajala valittiin myös sekä Venäjää että Norjaa vastaan pelattujen alkulohkon otteluiden päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän muodosti Suomen ykkösketjun Mikael Granlundin ja Teemu Pulkkisen kanssa ja kolmikko teki lähes kaikki Suomen pisteet. Kauden 2008–2009 jälkeen Rajalalle myönnettiin Kalen kannu -palkinto. Hän pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2007 ja 2008, joista ensimmäinen päättyi hopeaan.

Rajala valittiin kaudella 2005–2006 Pohjola-leirin parhaaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen. Hän oli kaudella 2006–2007 sekä 17-vuotiaiden että 16-vuotiaiden maajoukkueen paras pistemies. Rajala pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2008, jolloin hän oli tehoilla 6+5=11 Suomen paras pistemies ja maalintekijä. Hän jakoi koko turnauksen maalipörssin voiton Canada Westernin Brayden Schennin ja Jimmy Bubnickin sekä Yhdysvaltain Jeremy Morinin kanssa.

Yhteensä Rajala on pelannut 35 nuorten ja 66 poikien maaottelua. Hän on kaikkien aikojen eniten alle 18-vuotiaiden maaotteluita pelannut pelaaja 39 ottelullaan.

 Pelityyli 
Ruotsalaisen Elite Prospects -sivuston mukaan Rajalan vahvuuksia ovat luistelunopeus, kiekolliset taidot ja rannelaukaus. Sivusto kuitenkin listaa hänen heikkouksikseen pienen koon, voiman puutteen sekä kiekottoman pelaamisen. Hän kuului ikäluokassaan Suomen lupaavimpiin pelaajiin, mutta Rajala ei ole kuitenkaan vastoin yleisiä odotuksia edennyt urallaan esimerkiksi NHL:ään asti.

 Tilastot 
 2006–2007  Ilves  A-SM  1  0  0  0  0  –  –  –  –  – 2007–2008  Ilves  A-SM  33  13  22  35  10  5  1  3  4  8  U18  6  3  2  5  2  2008–2009  Ilves  A-SM  31  14  17  31  18  –  –  –  –  –  U18  6  10  9  19  6    Ilves  SM-liiga  21  2  3  5  0  3  0  0  0  2  JMM  6  2  1  3  4   Suomi U20  Mestis  4  1  2  3  2  –  –  –  –  – 2009–2010  Brandon Wheat Kings  WHL  60  26  37  63  24  15  4  3  7  8  JMM  6  1  2  3  0   Brandon Wheat Kings  M-Cup  –  –  –  –  –  5  2  5  7  0  2010–2011  Ilves  SM-liiga  44  9  13  22  4  5  3  0  3  0  JMM  6  0  4  4  2   LeKi  Mestis  1  0  0  0  0  –  –  –  –  –   Suomi U20  Mestis  2  0  1  1  0  –  –  –  –  – 2011–2012  Ilves  SM-liiga  51  16  13  29  24  –  –  –  –  – 2012–2013  Oklahoma City Barons  AHL  46  17  28  45  16  17  4  12  16  8   Stockton Thunder  ECHL  29  18  20  38  10  –  –  –  –  – 2013–2014  HV71  SHL  37  13  17  30  12  7  1  4  5  4 2014–2015  Jugra Hanty-Mansijsk  KHL  21  3  10  13  6  –  –  –  –  –   Färjestad BK  SHL  31  14  13  27  12  3  0  2  2  0 2015–2016  Luleå HF  SHL  52  17  15  32  8  11  0  2  2  6 2016–2017  EHC Biel  NLA  36  16  8  24  14  4  2  2  4  2 2017–2018  EHC Biel  NL  44  16  19  35  8  12  9  5  14  0 2018–2019  EHC Biel (A)  NL  50  27  21  48  36  12  5  1  6  2  MM  10  1  4  5  2 2019–2020  EHC Biel (A)  NL  50  23  23  46  10  –  –  –  –  – 2020–2021  EHC Biel (C)  NL  46  12  20  32  22  2  0  0  0  0 2021–2022  EHC Biel (C)  NL  51  22  26  48  10  7  2  3  5  4  OK  1  0  0  0  0                          MM  10  4  2  6  0 2022–2023  EHC Biel (C)  NL  51  16  22  38  18  17  10  5  15  2 7 kautta  yhteensä  NL(A)  328  132  139  271  124  54  28  16  44  10 3 kautta  yhteensä  SHL  120  44  45  89  32  21  1  8  9  10 3 kautta  yhteensä  SM-liiga  116  27  29  56  28  8  3  0  3  2 1 kausi  yhteensä  AHL  46  17  28  45  16  17  4  12  16  8 1 kausi  yhteensä  ECHL  29  18  20  38  10  –  –  –  –  – 1 kausi  yhteensä  KHL  21  3  10  13  6  –  –  –  –  –

 Lähteet 

 Viitteet 

Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Suomalaiset olympiavoittajat
Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit
Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat
Luokka:Vuonna 1991 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt