Sisäinen aisti

Sisäinen aisti on tietoteoreettinen termi, joka viittaa introspektion toimintaan. Ajatuksella sisäisestä aistista on selitetty itsetuntemusta perusteiltaan samanlaisena toimintana kuin aistihavainto. Termi esiintyy muun muassa John Lockella, René Descartesilla ja Immanuel KantillaKant, Immanuel: Puhtaan järjen kritiikki B 153..

Descartesille sisäinen aisti oli lähde varmuudelle ajattelevan subjektin olemassaolosta hänen tekemässään johtopäätöksessä cogito ergo sum. Kant teki eron sisäisen aistin (innere Sinn) eli introspektion sisällön ja transsendentaalisen apperseption välille. Sisäisen aistin tekemät havainnot perustuvat psykologiaan, eikä niillä ole transsendentaalista viittauksen kohdetta. Hänen mukaansa sisäistä aistia ei voida tutkia tieteellisesti.

Nykyaikaisia versioita sisäisestä aistista löytyy muun muassa D. M. Armstrongilta ja William Lycanilta.

 Lähteet 

Luokka:Filosofian termit
Luokka:Kognitio
Luokka:Tietoteoria