Kansainvälinen ajokortti

pienoiskuva| Kansainvälisen ajokortin tunnustavat maat: Geneven sopimuksen allekirjoittajamaat (tumman sininen) ja muut kortin tunnustavat maat (vaaleansininen).
Kansainvälinen ajokortti (, IDP, ) on asiakirja, joka oikeuttaa haltijan käyttämään motorisoitua ajoneuvoa muussa kuin vakituisessa asuinmaassaan tai kortin myöntäjämaassa. Asiakirja on käännös haltijan kansallisesta ajokortista useille kielille , ja se on esitettävä pyydettäessä varsinaisen ajokortin lisäksi ajomaan viranomaisille.

Kansainvälinen ajokortti sisältää mm. seuraavat tiedot: kortin numero, voimassaoloaika, kortin myöntäjä, ajokortin tiedot, haltijan valokuva ja henkilötiedot sekä ajokorttiluokka (A, B, C, D, E tai näiden yhdistelmä).

Kansainvälistä ajokorttia koskevat useat kansainväliset tieliikennesopimukset: Pariisin sopimus 1928, Geneven sopimus 1949 ja Wienin sopimus 1968. Näistä keskimmäinen, Geneven sopimus, on useimpien valtioiden ratifioima. Geneven sopimuksen mukainen asiakirja on voimassa vain vuoden myöntämispäivästä lukien, Wienin sopimuksen mukainen asiakirja on voimassa kolme vuotta. Suomessa valtioneuvosto on antanut kansainvälisten ajokorttien kirjoittamisoikeuden Autoliitolle, joka tarkastaa ajo-oikeuden Traficomilta, ennen niiden luovuttamista asiakkaalle.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Kansainvälisen ajokortin hakemuslomake 
Kansainvälisen ajokortin vaatimukset maittain
Wienin sopimus 1968 

Luokka:Ajokortti
Luokka:Kansainväliset sopimukset
Luokka:Matkailu
Luokka:Autoilu