Matti Niiranen

Matti Olavi Niiranen (s. 30. toukokuuta 1962 Oulu) on suomalainen toimittaja, yrittäjä ja aiempi järjestöjohtaja. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Niiranen on ollut Keravan kaupunginvaltuutettu vuosina 1985–1990 ja Helsingin kaupunginvaltuutettu ja varavaltuutettu vuodesta 2013 alkaen.

Työura
Niiranen toimi Kansallinen senioriliitto ry:n toiminnanjohtajana 2016–2021. Yrittäjänä hän on työskennellyt 1994-2016 ja uudelleen alkaen vuodesta 2021. Kokoomuksen Nykypäivä-lehden politiikan toimittajana hän oli 1987–1994. Vuonna 1994 hän oli Kyllä Euroopalle -kansanliikkeen lehden tuottaja ja vuodet 1995–2005 Suomen Eurooppaliike ry:n Eurometri-lehden päätoimittajana. Hän toimi 1997–2008 Pro Estonia -lehden kustantajana ja päätoimittajana ja sen verkkolehden päätoimittajana vuosina 2000–2009. Vapaana toimittajana hän on avustanut lukuisia eri lehtiä vuodesta 1994 alkaen. Niiranen toimi Koululaisjärjestöjen keskusliitto ry:n (KKL) pääsihteerinä ja Koulusanomat -lehden päätoimittajana 1982-84.  

 Koulutus 
Niiranen kirjoitti ylioppilaaksi Keravan lukiosta vuonna 1982. Vuotta aiemmin hän oli valmistunut ylioppilaaksi Jacksonissa, Michiganissa YFU-vaihto-oppilasvuotensa päätteeksi. Niiranen on valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta pääaineenaan poliittinen historia. Sivuaineina hänellä ovat olleet kaupunkitutkimus, johtaminen ja valtio-oppi.

Politiikassa ja järjestöissä
Niiranen vaikutti keskeisesti ylipolitisoituneena pidetyn Suomen Teiniliiton lakkauttamiseen keväällä 1983 ja myöhemmin Suomen Lukiolaisten Liiton perustamiseen johtaneeseen kehitykseen 1983–1985. Vuonna 1985 liittokokouksessa Niiranen yritti Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajaksi, mutta tässä kamppailussa hävittyään aloittikin KNL:n ja Tuhatkunnan yhteisen Tasavalta-lehden päätoimittajana 1987–1990.https://mattiniiranen.fi/matti-niiranen/elamantarina/

Niiranen toimi Keravan kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä 1985–1990. Kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen hän oli 1983–1987. Eduskuntaan Niiranen pyrki Uudenmaan vaalipiiristä 1987 ja sai noin 3 000 ääntä. Presidentin valitsijamiesvaaleissa hän oli ehdokas vuonna 1988 (Harri Holkeri).

2012 kuntavaaleissa Niiranen valittiin Kokoomuksen listalta Helsingin kaupunginvaltuustoon 955 äänellä. Hän toimi valtuustokauden 2013-2017 kaupunkisuunnittelulautakunnan jäsenenä ja Uudenmaan liiton maakuntahallituksen varajäsenenä. Helsingin kaupunginteatteria hallinoivan teatterisäätiön hallituksen varapuheenjohtajana hän on toimi 2013-17 ja uudelleen säätiön hallituksen jäsenenä 2021-25. Kuntavaaleissa 2017 hän oli aluksi menossa läpi, mutta putosi tarkastuslaskennan jälkeen valtuustosta, koska hänelle oli alustavasti merkitty vahingossa sata ääntä liikaa. Hän keräsi lopulta 575 ääntä ja tuli varavaltuutetuksi kaudelle 2017-2021. Niiranen valittiin kesäkuussa 2017 Helsingin seudun ympäristöpalvelut -kuntayhtymän (HSY) hallituksen jäseneksi. Kuntavaaleissa 2021 Niiranen sai Helsingissä 681 ääntä ja tuli varasijalle, minkä jälkeen kokoomus nimesi hänet kaudelle 2021–2025 jäseneksi sosiaali- ja terveyslautakuntaan sekä sote-yksilöasioiden jaostoon Vuoden 2025 kuntavaaleissa hän lisäsi äänimääräänsä ja sai 865 ääntä säilyttäen varavaltuutetun paikan. Hän toimii kaudella 2025-29 sosiaali-, terveys- ja pelastuslautakunnan jäsenenä ja HUS:n hallituksen varajäsenenä sekä HUS:n lähipalvelu- ja integraatiolautakunnan jäsenenä. 

Niiranen oli Kiinteistöliitto Uusimaa ry:n hallituksen jäsen 2015–2019. 

Työssään Kansallisen senioriliiton toiminnanjohtajana hän paneutui Suomen eläke-, sosiaali- ja terveyspolitiikkaan ja on kirjoittanut aiheesta lukuisia artikkeleita. Hän toimi 2016–2021 Eläkeläisliittojen etujärjestö EETU ry:n hallituksessa ja työvaliokunnassa sekä muun muassa Soste Suomen sosiaali-ja terveys ry:n valtuuston jäsenenä sekä Kansaneläkelaitoksen eläkeasiainneuvottelukunnassa ja Eläkefoorumissa.

Suomen Viro-yhdistysten liitto ry:n varapuheenjohtajana (1995–2000) hän vahvisti järjestön organisaatiota vastaamaan nousevan valtakunnallisen Viro-toiminnan tarpeita. Niiranen on toiminut Helsingin käräjäoikeuden lautamiehenä (2005–2013).

 Poliittiset näkemykset 
Helsingin Sanomat asetti vuoden 2019 eduskuntavaalien arvokartallaan Matti Niirasen kokoomuksen helsinkiläisten ehdokkaiden liberaaliin siipeen, lähelle puolueensa kaikkien ehdokkaiden keskiarvoa.  Niiranen kuvailee itseään keskustaoikeistolaiseksi ja arvoliberaaliksi sivistysporvariksi. Hänen ajattelunsa kulmakiviä ovat isänmaallisuus, vapaus, moniarvoisuus, yksilökeskeisyys, mahdollisuuksien tasa-arvo ja vastuullinen markkinatalous. 

Presidentinvaaleissa 2024 hän oli aktiivinen Alexander Stubbin kannattaja ja vaalityöntekijä, joka ilmoitti julkisesti jo kesäkuussa 2023 ajavansa Stubbia presidentiksi. Niiranen tukee Euroopan unionin jäsenvaltioiden yhteistyön syventämistä ja näkee EU:n kehittyvän tulevaisuudessa liittovaltioksi, joka nousee suurvallaksi USA:n ja Kiinan rinnalle. Niiranen haluaa Ukrainan EU:n jäsenmaaksi niin pian kuin mahdollista. Hän on Naton pitkäaikainen kannattaja, joka tukee EU:n ja Yhdysvaltain vahvaa puolustusyhteistyötä. "Transatlanttinen yhteistyö muuttaa muotoaan, mutta Nato säilyy vahvana ja se takaa maailman rauhan", hän kirjoittaa blogissaan . 

Syksyllä 2025 Niiranen vaati useissa medioissa toimia lisääntyneen huumeongelmien saamiseksi kuriin Helsingissä ja esitti mm. päihdeongelmaisten ihmistenasumisyksiköiden koon pienentämisestä sekä hoitotoiminnan kehittämistä. Hän on ottanut usein kantaa ikääntyneiden oikeuksien, toimeentulon, asumisen ja palveluiden puolesta sekä vastustanut mm. eläkkeiden leikkausesityksiä.

Helsingin kaupunkipolitiikassa Niiranen on profiloitunut liian tiiviin rakentamisen vastustajana sekä viheralueiden ja kaupunkiluonnon puolustajana. Hän on toiminut erityisesti Töölönlahden suojelun puolesta.

Niiranen on puolustanut jalankulkijoiden asemaa kaupunkiliikenteessä, vastustanut Helsingin asukaspysäköinnin hinnankorotuksia ja on vaatinut lisää pysäköintipaikkoja sekä liikenteen sujuvoittamista. Hän katsoo, että pysäköinnin hinta on nähtävä osana asumisen kuluja ja että poliitikoilla on kadonnut taju tavallisten ihmisten asumiskustannuksista Helsingissä.

Niiranen ilmoitti marraskuussa 2025 eroavansa Helsingin Suomalaisesta Klubista, koska klubi ei hyväksy naisia jäsenekseen. ”Lahjoitan jäsenmaksun eli 280 euroa Ukrainan tukemiseen”, hän sanoi Helsingin Sanomille.

 Yksityiselämä 
Matti Niiranen avioitui vuonna 2000 Suvi Rihtniemen kanssa.

 Kunnian- ja huomionosoitukset 
Suomen Leijonan ritarikunta, ritarimerkki (SL R) (2012)
Viron Tasavalta, Maarjamaan Risti IV luokka (2006)
Suomen Sotaveteraaniliitto, ansiomitali (2022) 
Kansallinen Kokoomus rp, kultainen ansiomerkki (2022)
Kokoomuksen Nuorten Liitto, kultainen ansiomerkki (2012)
Suomen Yrittäjät, kultainen yrittäjäristi (2014)
Suomen Viro-yhdistysten liitto, ansiomerkki (2000)
Kansallinen Kokoomus rp, 100-vuotisjuhlamitali (2018)
Kansallinen senioriliitto, 50-vuotisjuhlamitali (2021)
Helsingin Kokoomus ry, kultainen ansiomerkki (2013)

 Lähteet 
Matti Niirasen kotisivut .
Pro Estonia ja sen verkkolehti.
Eurometri ja sen verkkolehti.

Kansallinen senioriliitto ry, Patina-lehti 
Soimetsä Ville, Jouhki Essi, Lalu Liisa, Rentola Kimmo, Okkonen Ville, Roselius Aapo: Vimmaa ja voimaa, Suomen Teiniliitto ja yhteiskunta 1939-1983, Kustannusosakeyhtiö Teos 2023. 
Mykkänen Jouni ja Toropainen Hannele, Rohkeasti tulevaisuuteen, Uusi vuosituhat ja Kansallinen senioriliitto 1997-2021, Kansallinen senioriliitto ry, 2021, Otavan Kirjapaino, Keuruu. 
 Viitteet 

Luokka:Suomalaiset toimittajat
Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat
Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot
Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut
Luokka:Keravan kaupunginvaltuutetut
Luokka:Vuonna 1962 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt