Pariisin rauha (1783)

Pariisin rauhansopimus solmittiin vuonna 1783 Amerikan vallankumouksen päättyessä.

Siihen kuuluviksi lasketaan useita sotaa käyneiden valtioiden kahdenvälisiä sopimuksia:
Britannian ja Yhdysvaltojen välinen sopimus Pariisissa 3. syyskuuta 1783
Britannian ja Ranskan välinen sopimus, joka allekirjoitettiin Versaillesissa 20. tammikuuta 1783, vahvistettiin syyskuussa Pariisissa
Britannian ja Espanjan välinen sopimus samasta paikasta
 Britannian ja Hollannin tasavallan välinen sopimus, joka lopullisessa muodossaan allekirjoitettiin vasta 20. toukokuuta 1784.

 Yhdysvaltojen ja Britannian sopimuksen pääkohdat 
 Britannia tunnustaa Yhdysvallat (New Hampshire, Massachusetts Bay, Rhode Island ja Providence Plantations, Connecticut, New York, New Jersey, Pennsylvania, Delaware, Maryland, Virginia, Pohjois-Carolina, Etelä-Carolina ja Georgia) vapaaksi, suvereeniseksi ja itsenäiseksi valtioksi ja että Ison-Britannian kruunu ja kaikki sen perilliset ja seuraajat luopuvat vaatimuksistaan hallitukselle, omaisuudesta ja alueellisista oikeuksistaan
 Yhdysvaltojen ja Brittiläisen Pohjois-Amerikan väliset rajat määriteltiin Mississippi-joesta eteläisiin siirtokuntiin. Britannia luovuttaa aiemmin omistamansa maansa
 Sovittiin kalastusoikeuksista Saint Lawrencen lahdella ja Newfoundlandin matalikolla
 Sovittiin vanhojen velkojen hoidosta
 Sovittiin Britannian kansalaisten Yhdysvalloissa omistaman yksityisen maaomaisuuden palauttamisesta 
 Molemmat maat saavat käyttää Mississippi-jokea kulkuväylänä
Kaikki sotavangit vapautetaan molempien osapuolten toimesta 
 Aselevon jälkeen vallatut maat palautetaan korvauksetta
 Sopimus tulee voimaan kuudessa kuukaudessa

 Ranskan ja Britannian sopimuksen pääkohdat Beatson, Robert Naval and Military Memoirs of Great Britain London, Longman (1804), via Google Books, accessed 2008-01-17 

 Rauhanjulistus.
 Vanhojen sopimuksien vahvistaminen maiden  välillä.
 Vankien ja panttivankien vaihto toteutetaan kuuden viikon kuluessa ratifioinnin jälkeen; myös laivat (laivasto- ja kauppalaivat), jotka on takavarikoitu vihollisuuksien  päättymisen jälkeen merellä, on palautettava
 Britannian kruunu saa Newfoundlandinsaaret takaisin paitsi Saint-Pierre ja Miquelonin saaria.
 Ranskan kruunu luopuu kalastusoikeuksista Cape Bonavistan ja Cape St. Johnin välillä (Newfoundlandin itärannikolla); mutta sen sijaan säilyttää kalastusoikeudet Cape St. Johnin ja Cape Rayn välillä (Newfoundlandin länsirannikolla).
 Ranskalaiset voivat edelleen kalastaa Saint Lawrencen lahdella.
Britannian kruunu palauttaa  Länsi-Intiassa Saint Lucian Ranskalle ja luovuttaa myös Tobagon, sen jälkeen kun brittiläisten uudisasukkaiden oikeudet taataan molemmilla saarilla.
 Ranskan kruunu palauttaa Grenadan, Saint Vincentin, Dominican, St. Christopherin, Neviksen ja Montserratin Britannialle edellyttäen, että ranskalaisten uudisasukkaiden oikeudet taataan saarilla.
 Afrikassa Britannian kruunu luovuttaa Senegal-joen alueen Ranskalle ja palauttaa Ranskalle Goréen saaren.
 Ranskan kruunu takaa Britannian kruunulle Gambia-joen alueen ja Jamesin linnoituksen.
 Briteillä on oikeus harjoittaa kumikauppaa St. John -joen suusta Portendic Bayhin, mutta he eivät saa perustaa sinne pysyviä siirtokuntia (eri Afrikan omistusalueiden rajat määritetään kolmen kuukauden kuluessa ratifioinnin jälkeen) 
 Britannian ja Ranskan pääsyä muihin osiin Afrikan rannikkoa jatketaan tavanomaiseen tapaan.
 Intiassa Britannian kruunu palauttaa Ranskalle kaikki siirtokunnat Orissan rannikolla ja Bengalissa, kuten sodan alussa – ja ranskalaiset saavat vapauden tehdä ojan Chandannagarin ympäri (viemäröintiä varten) – ja turvaa mahdollisuuksien mukaan Ranskan kauppaan alueella.
 Britannian kruunu toimittaa myös Puducherryn ja Karikalin Ranskalle
 Mahé ja  Suratissa sijaitseva tehdas palasivat myös Ranskan hallintaan 13. artiklan mukaisilla turvasäännöksillä.
 Britannia ja Ranska lopettavat intialaisten liittolaistensa avustamisen toisiaan vastaan neljän kuukauden kuluessa (tulitaukomääräykset on jo lähetetty Intiassa oleville brittiläisille ja ranskalaisille joukoille).
 Britannian kruunu luopuu rajoituksista, jotka koskevat ranskalaisten käyttöä Dunkerquen satamassa Ranskassa.
 Ranska ja Britannia tekevät uudet kaupalliset sopimukset vuoden 1786 loppuun mennessä.
Kaikki jommankumman osapuolen sodan alkamisen jälkeen valloittamat alueet, joita ei ole mainittu yllä, on palautettava sotaa edeltäville omistajilleen.
 Molempien kansakuntien pitäisi pystyä ottamaan haltuunsa St. Pierre & Miquelon, St. Lucia, Gorée, Grenada, Grenadiinit, St. Vincenti, Dominica, St. Christopher, Nevis ja Montserrat kolmen kuukauden kuluessa sopimuksen ratifioinnista sekä  Intiassa sijaitsevissa kaupungeissa jne. 6 kuukauden sisällä.
 -24 Tekniset tiedot.

 Espanjan ja Britannian sopimuksen pääkohdat  

 Rauhanjulistus
Vanhojen sopimuksien vahvistaminen maiden välillä.
 Vankien ja panttivankien vaihto toteutetaan kuuden viikon kuluessa ratifioinnin jälkeen; myös laivat (laivasto- ja kauppalaivat), jotka on takavarikoitu vihollisuuksien päättymisen jälkeen merellä, on palautettava.
 Britannian kruunu luovuttaa  Menorcan Espanjalle.
Britannian kruunu luovuttaa Itä-Floridan ja Länsi-Floridan Espanjalle – brittiläisillä uudisasukkailla on ratifiointipäivästä 18 kuukautta aikaa lähteä alueelta (aikaa voidaan pidentää, jos uudisasukkaat eivät pysty järjestämään omaisuutensa myyntiä tuossa ajassa).
Uuden-Espanjan mantereella [valtaosassa Amerikkaa Yhdysvaltojen eteläpuolella] brittiläiset saavat kaataa ja kuljettaa puuta Bellize-joen (tai Wallis-joen) ja Rio Hondon välisellä alueella (molemmat ovat avoinna molempien merenkulkijoille) kannakselle, joka muodostaa Bellize-joen ja Rio Nuevon (Uusijoen) levennyksestä, josta raja kulkee suoraan kannaksen yli Rio Nuevoon, Rio Nuevoa pitkin se tulee vastapäätä jokea [merkitty mukana olevaan karttaan], joka virtaa Rio Hondoon; sitten tuolle joelle, alavirtaan Rio Hondoon ja lopuksi alas Rio Hondoa merelle. Komissaarit merkitsevät paikat, joihin britit voivat perustaa siirtokuntia, ja kaikki Espanjan mantereella ja sen saarilla olevat brittiläiset muuttavat näihin siirtokuntiin 18 kuukauden kuluessa ratifioinnin jälkeen (Espanjan viranomaisten   avulla). Tälle alueelle ei saa tehdä linnoituksia, ja kaikki olemassa olevat on purettava. Brittiläiset uudisasukkaat voivat myös kalastaa toimeentulonsa nimetyn alueen rannikolla ja naapurisaarilla (mutta he eivät saa käyttää mainittuja saaria muulla tavalla).
Espanjan kruunu palauttaa Providencen saaret ja Bahamansaaret Britannialle (samanlaiset määräykset kuin artikla 5).
 Kaikki jommankumman osapuolen sodan alkamisen jälkeen valloittamat alueet, joita ei ole mainittu yllä, on palautettava sotaa edeltäville omistajilleen.
 Molemmat osapuolet tekevät uudet kaupalliset sopimukset vuoden 1786 loppuun mennessä.
 Molempien osapuolten pitäisi pystyä ottamaan haltuunsa Itä-Floridan, Providencen ja Bahaman kolmen kuukauden kuluessa sopimuksen ratifioinnista, jos mahdollista aikaisemmin.
 - 12. Tekniset tiedot

 Hollannin ja Britannian sopimuksen pääkohdat  
 Rauhanjulistus
 Toistensa lippujen kunnioittaminen merellä jatkuu
 Vankien ja panttivankien vaihto toteutetaan kuuden viikon kuluessa ratifioinnin jälkeen; myös laivat (laivasto- ja kauppalaivat), jotka on takavarikoitu vihollisuuksien päättymisen jälkeen merellä, on palautettava
Intiassa Hollannin tasavallan kenraalikuvernööri luovuttaa Negapatnamin kaupungin Britannian kruunulle, mutta sen voi vaihtaa  johonkin vastaavaan omaisuuteen, jos heillä on sellainen käytettävissä.
 Britannian kruunu palauttaa Trincomaleen Hollannin tasavallan kenraalikuveröörille sekä kaikki muut hollantilaiset kaupungit, linnoitukset, satamat ja siirtokunnat, jotka brittijoukot (mukaan lukien Itä-Intian kauppakomppanian joukot) valloittivat sodan aikana
 Hollannin tasavallan kenraalikuvernööri lupaa olla estämättä brittiläisten merenkulkua Itäisillä merillä
Komissaarit nimitetään keskustelemaan merenkulkuoikeuksista Afrikan rannikolla ja Cape Apolloniasta [nykyisessä Ghanassa], jotka ovat olleet Englannin Afrikka-komppanian ja Hollannin Länsi-Intian komppanian välisten kiistojen syy.
 Kaikki jommankumman puolen sodan alkamisen jälkeen valloittamat alueet, joita ei ole mainittu yllä, on palautettava sotaa edeltäville omistajilleen
 - 11.tekniset tiedot

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Wikisource

Luokka:Kanadan ja Yhdysvaltain raja
Luokka:Rauhansopimukset
Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia
Luokka:1783
Luokka:1700-luvun kansainväliset sopimukset
Luokka:Espanjan historia
Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan poliittinen historia
Luokka:Ranskan poliittinen historia
Luokka:Alankomaiden historia