Peveril Meigs

Peveril Meigs, III (5. toukokuuta 1903 Flushing New York, Yhdysvallat – 16. syyskuuta 1979 Wayland, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen maantieteilijä, joka tuli tunnetuksi maapallon kuivien alueiden tutkijana ja työstään Meksikon Baja Californian alueen alkuperäisasukkaiden parissa.

Meigs syntyi New Yorkissa. Hän muutti perheensä kanssa Santa Barbaraan, Kaliforniaan. Meigs opiskeli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1925 ja tohtoriksi vuonna 1932. Opiskeluaikanaan hän kiinnostui Baja Californian alueesta ja teki alueelle ensimmäisen retkensä opiskelutoverinsa C. W. Thornthwaiten kanssa.

Vuonna 1926 Meigs teki toisen retkensä Baja Californiaan. Mukana oli myös hänen ohjaajansa Carl O. Sauer. Tämän jälkeen Meigs vieraili alueella joka kesä seuraavien kolmen vuoden ajan. Hän keskittyi dominikaanien lähetysasemien ja näitä ympäröivien alkuperäisasukkaiden yhteisöjen maantieteeseen. Vuonna 1928 Meigs asui useita viikkoja kiliwa-intiaanien kanssa ja tutki heitä. Hän palasi vielä vuonna 1936 kiliwojen pariin ja viimeisteli tutkimuksensa, jotka julkaistiin vuonna 1939 nimellä The Kiliwa Indians of Lower California.

Valmistumisensa jälkeen Meigs opetti Kaliforniassa ja Louisianassa. Vuosina 1942–1945 hän toimi tiedustelupalvelu Office of Strategic Servicesin maantieteilijänä ja vuosina 1948–1949 Arctic Institute of North American palveluksessa. Meigs työskenteli melkein koko uransa ajan maapallon kuivien alueiden tutkijana. Hän jakoi vuonna 1953 maan kuivat alueet kolmeen kategoriaan. Äärimmäisen kuivilla alueilla on täysin sateettomia 12 kuukauden jaksoja, kuivilla alueilla sataa vettä korkeintaan 250 mm vuodessa ja puolikuivilla 250–500 mm vuodessa. Alle 250 mm sadetta vuodessa saavia alueita pidetään aavikkoina ja puolikuivia alueita aroina.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Meigsin bibliografia  

Luokka:Yhdysvaltalaiset maantieteilijät
Luokka:Vuonna 1903 syntyneet
Luokka:Vuonna 1979 kuolleet