Sandro Šanšiašvili

Sandro Šanšiašvili (, 1888 Džugaani – 1979) oli georgialainen runoilija ja näytelmäkirjailija.

 Elämänvaiheet 
Šanšiašvili syntyi pienessä Džugaanin kylässä lähellä Sighnaghin kaupunkia (joka kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan). 1900-luvun alussa hänen runo- ja proosamuotoiset näytelmänsä alkoivat kiinnittää huomiota. Samaan aikaan hän osallistui vallankumousliikkeeseen tsaarinvaltaa vastaan ja joutui vankilaan vuonna 1908. Hän alkoi kirjoittaa pitkiä runoja, jotka perustuivat kreikkalaisiin legendoihin Kolkhiista, ja kokosi vuonna 1909 runoteoksen, jota kutsutaan tavallisesti nimellä Sevdis baghi (, "surun puutarha"). Siihen vaikuttivat georgialainen 1700-luvun runoilija Besiki ja ranskalainen aikalaissymbolisti Paul Verlaine. Vuoden 1910 aikoihin kriitikot ylistivät häntä lupaavimmaksi ja eurooppalaistuneimmaksi georgialaisrunoilijaksi. Hän opiskeli Berliinissä, Zürichissä ja Leipzigissa vuosina 1911–1914 ja symbolistisen kertovan runouden vaikutus hänen tuotantoonsa korostui. 

Ensimmäisen maailmansodan aikana hän liittyi Georgian kansallisdemokraattiseen puolueeseen, joka kannatti Georgian itsenäisyyttä Venäjästä, ja toimitti sanomalehti Sakartveloa ja aikakauslehti Merania. Vuonna 1925 Šanšiašvili kokosi kahdenkymmenen vuoden aikana laatimansa lyriikan kokoelmaan Gavlili gza (, "kulkemani ylevä tie"), minkä jälkeen hän laati sarjan sankarirunoutta. Viimein vuonna 1930 hän nousi koko Neuvostoliitossa kuuluisaksi teoksellaan Anzor, joka on Kaukasian oloihin mukautettu käännös Vsevolod Ivanovin Venäjän sisällissotaa käsittelevästä näytelmästä Bronepojezd 14-69 (, "panssarijuna 14-69"). Sandro Akhmeteli, Rustaveli-teatterin ohjaaja, muunsi näytelmän wagnerilaiseksi spektaakkeliksi. "Vasemmiston" neuvostokriitikot hyökkäsivät välittömästi näytelmää vastaan, koska heidän mielestään se trivialisoi vallankumouksen. 1930-luvulla Šanšiašvili yritti ylistää Stalinia ja Berijaa, koska hänen siteensä vainottuun Georgian älymystöön vaaransivat hänen henkensä Stalinin suurten puhdistusten aikana. Hänen myöhemmät draamansa käsittelivät 1700-luvun Georgian epäonnea ja sisällissotien aiheuttamia katastrofeja. Hänelle myönnettiin Neuvostoliiton valtionpalkinto vuonna 1949.

 Lähteet 

Luokka:Georgialaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1888 syntyneet
Luokka:Vuonna 1979 kuolleet