American Federation of Labor

American Federation of Labor (AFL) oli yksi ensimmäisistä ammattiliitoista Yhdysvalloissa. Sen perusti Samuel Gompers Columbuksessa, Ohiossa vuonna 1886. AFL oli suurin ammattiliitto Yhdysvalloissa ennen CIO:n syntymistä vuonna 1932. Myöhemmin molemmat järjestöt yhdistyivät AFL-CIO ammattijärjestöksi vuonna 1955.

AFL ajoi konservatiivista työolojen parantamista ilman poliittisia tavoitteita ja kannatti mieluummin ammattiryhmien mukaista järjestäytymistä kuin koko teollisuudenalan kattavia suuria ammattijärjestöjä.Currarino 2006 AFL:n rinnalla toimi radikaalisempia keskusliittoja, kuten syndikalistis-anarkistinen Industrial Workers of the World (IWW)-järjestö sekä kommunisteja lähellä ollut Congress of Industrial Organizations.

 Historia 
AFL oli ensimmäinen ammattiliittojen suuri valtakunnallinen keskusjärjestö. Vuonna 1893 AFL hyväksyi marxilaisen, kaikkien tuotantovälineiden kansallista vaatineen ohjelman. Ohjelmasta luovuttiin pian, mutta osa AFL:n jäsenliitoista tuli tällä aikaa sosialistien hallitsemaksi.Ruotsila 2014, s. 26–27

Ensimmäisen maailmansodan aikaan AFL levitti sotapropagandaa Social Democratic Leaguen kanssa.Ruotsila 2014, s. 93 Maailmansodan jälkeen AFL julisti uudistusohjelman, jolle ei kuitenkaan tullut suoraa tukea. AFL vaati uusia järjestelyjä, jotka olisivat antaneet työläisille enemmän päätösvaltaa tuotantolaitoksissa. Monopolien valtiollista omistusta sen sijaan ei haluttu.Ruotsila 2014, s. 85 

AFL tuki Bostonissa syyskuussa vuonna 1919 lakkoilleita poliiseja, jotka olivat elokuussa perustaneet oman ammattiyhdistyksen ja halusivat parannusta työehtoihinsa. Lakko kuitenkin epäonnistui tavoitteissaan, koska kaupunki ajautui nopeasti anarkiaan. Pelko poliisien ammattiyhdistysten perustamisesta levisi laajalle Yhdysvalloissa, koska sanomalehdet uutisoivat innokkaasti Bostonin mellakoista. Vuoden 1924 presidentinvaaleissa AFL tuki Edistyspuolueen ehdokasta Robert M. La Follettea.

Suuren laman aikana AFL:n ohjelmaan kuului työttömien tilanteen parantaminen. Se vaati liittovaltiotason työllisyyspalvelua, yleisiä töitä työttömille ja valtakunnallista ohjelmaa, jolla tasapainotettaisiin työnantajien ja työntekijöiden edut. Lisäksi AFL vaati perustettavaksi työvoimavirastoa, joka keräisi tilastotietoa työttömyydestä. Se kuitenkin kieltäytyi kannattamasta työttömyysvakuutusta, jota osa sen jäsenjärjestöistä vaati.

Vuonna 1935 AFL:n jäsenjärjestöissä haluttiin ryhtyä laajentamaan AFL:n ammattiyhdistystoimintaa ottamalla sen piiriin myös kouluttamattomat teollisuuden työntekijät. Seurauksena oli Committee for Industrial Organization -nimisen järjestön perustaminen.

Toisen maailmansodan aikana AFL:n jäsenmäärä kasvoi noin 50 prosenttia.

Puheenjohtajat
 1886–1894: Samuel Gompers
 1894–1895: John McBride
 1895–1924: Samuel Gompers
 1924–1952: William Green
 1952–1955: George Meany

 Lähteet 
 Currarino, Rosanne (2006) The Politics of 'More': The Labor Question and the Idea of Economic Liberty in Industrial America. Journal of American History 93 (1), 17–36. Abstrakti  


 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Luokka:Lakkautetut ammattiliitot
Luokka:Yhdysvaltalaiset ammattiliitot