Yläarktinen

Yläarktinen alue on tundran pohjoisosaDefinitions of the Arctic, joka on lähinnä polaariaavikkoa tai arktista puoliaavikkoa. Jäätiköiden ulkopuolista yläarktista aluetta luonnehtii kasvillisuuden ja eläimistön niukkuus. Tyypillistä yläarktista aluetta on Grönlannin pohjois- ja luoteisrannikoilla. Yläarktisella alueella viihtyvät muun muassa naali, myskihärkä ja susi.

 Yläarktiset Huippuvuoret 
Eräs määritelmä laskee yläarktiseksi alueen, jolla heinäkuun keskilämpötila on 4–8 °C. Tällöin yläarktiseksi luettaisiin Huippuvuoret. Siellä kasvukausi on noin 100 vuorokauttaHallanaro, ym., 2002, s. 200. Yleensä yläarktisella alueella kasvaa sammalia ja jäkäliä, ellei se ole polaariaavikkoa tai jäätikköä. Putkilokasvilajeja on vähän ja niitä kasvaa vain 20 prosentilla pinta-alasta. Esimerkiksi Huippuvuorilla kasvaa vain 164 alkuperäistä ja seitsemän ihmisen tuomaa lajia. Kasvit kasvavat parhaimmillaankin 30 cm:n korkuisiksi. Yläarktisen alueen kasvillisuus on lähinnä saroja, heiniä, napaunikon (Papaver dahlianum) kaltaisia kukkakasveja ja lapinvuokkoa (Dryas octopetala). Huippuvuorilla elää suurista nisäkkäistä vain huippuvuortenpeuroja, jääkarhuja ja naaleja. Toisaalta Huippuvuorilla eivät ole menestyneet myskihärkä, napajänis ja jänis. Linnuista Huippuvuorilla viihtyvät säännöllisimmin muun muassa lokit, kihut ja jotkin kahlaajat.

 Yläarktisen alueen biomeja 
 Biomi Kasvibiomassa g/m² Nettotuotanto g/m² Maannos/kasvisuhde Maannos/nettotuotanto-suhdesuhde Kasvibiomassa/nettotuotanto-suhde Osuus aktisesta alueestaPolaariaavikko 20 2 1 10 20 2,0 %15Yläarktinen puoliaavikko 1 030 250 35 4,1 29 7,1 %8Märkä, mutainen sara-alue 21 000 750 140 28 150 5,4 %2

 Lähteet 
 Pohjois-Euroopan luonto, Eeva-Liisa Hallanaro, ym., Edita 2002, , s. 200
 Valoa ja kaamosta, Claes Bernes. Pohjoismaiden ministerineuvosto, Kööpenhamina 1996, s. 62. , ISSN 0903-7004.

 Viitteet 

Luokka:Arktis
Luokka:Tundra