Lakeus

pienoiskuva|Eteläpohjalaista lakeusmaisemaa Ilmajoen Alajoella.
Lakeus tarkoittaa lakeaa luonnonpaikkaa, esimerkiksi peltoaukeaa tai tasankoa. Suomalaisen maantieteilijän J. G. Granön määrittelemänä maantieteellisenä terminä sillä tarkoitetaan aluetta, jossa korkeuserot ovat yli viisi, mutta alle kymmenen metriä. Alue, jossa korkeuserot ovat alle viisi metriä,  on tasanko, ja alue, jossa ne ovat 10–50 metriä, on mäkimaa.Reino Kalliola: Kotimaa, s. 27. WSOY, 1973 (8. painos). .Otavan iso Fokus, 8. osa, art. Suomi, s. 4011. Otava 1974,  Sanaa lakeus voidaan käyttää myös meren- tai järvenselästä”lakeus40 lakea luonnonpaikka, kenttä, (pelto)aukea, tasanko; myös meren- t. järvenselästä.” MOT Kielitoimiston sanakirja 2.0..

Suomessa suurimmat lakeudet ovat Pohjanmaalla, ja usein lakeudella tarkoitetaankin nimenomaan Pohjanmaan tasaisia peltomaisemia. Laajoja lakeuksia Suomessa on myös Satakunnassa, koillisessa Varsinais-Suomessa ja Lounais-Hämeessä, missä ne ulottuvat Porista Forssan seudulle saakka. Pienempiä lakeuksia on myös esimerkiksi Itä-Uudellamaalla ja Kymenlaaksossa.

Kirjailijoista Pohjanmaan lakeusmaisemaa ja sen ihmisiä on kuvannut teoksissaan runsaasti Antti Tuuri. Maalaustaiteessa lakeuksien kuvaajana on tullut tunnetuksi erityisesti liminkalainen taidemaalari Vilho Lampi, valokuvataiteen saralla lakeuden kulttuurimaiseman kuvaamista on pyrkinyt edistämään Lakeuden luontovalokuvaajat ry. Lakeusmaiseman kuvaaminen on keskeisessä osassa myös Paavo Rintalan vuonna 1959 ilmestyneessä Vilho Lammen elämästä kertovassa romaanissa Jumala on kauneus.

 Katso myös 
 Limingan lakeus

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Lakeuden kulttuuripolku 
 Benjam Pöntinen. Lakia : Partridge plain. 1991. (kuvateos)

Luokka:Topografia
Luokka:Etelä-Pohjanmaa