Augsburgin uskonrauha

Augsburgin uskonrauha oli keisari Kaarle V:n edustajan ja Saksan protestanttien välillä uskonpuhdistuksen aikaan solmittu sopimus. Se takasi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ylimyksille oikeuden harjoittaa hallitsemallaan alueella haluamaansa uskoa. Uskonrauha korvasi sitä aikaisemmin tehdyn väliaikaisratkaisun, Augsburgin interimin. 

Valtiopäivät kokoontuivat Augsburgissa vuonna 1555. Keisari Kaarlen veli Ferdinand vastasi neuvotteluista. Valtiopäivillä Ferdinand joutui myöntymään luterilaisten vaatimuksiin, mikä merkitsi, että Kaarle V:n suunnitelmat kitkeä protestantismi Saksasta romuttuivat. Luterilaiset säädyt tunnustettiin tästä lähtien keisarikunnan laissa. Tunnustus ei kuitenkaan koskenut reformoituja. Sopimus päätti myös lopullisesti Schmalkaldenin sodan. Valtiopäivät hyväksyi Cuius regio, eius religio -periaatteen (”Kenen maa, sen uskonto”), jonka mukaan maallisille ruhtinaille taattiin oikeus määrätä alamaistensa uskonto. Ne alamaiset, jotka eivät halunneet taipua ruhtinaan tahtoon, saivat oikeuden muuttaa maasta. Pian Saksa jakautuikin eri kirkkoja tunnustaviin ruhtinaskuntiin. Piispojen kääntyminen luterilaisuuteen sallittiin, vaikkakin tällöin heidän oli luovuttava maallisesta vallastaan.

 Lähteet 

Luokka:Kirkkohistoria
Luokka:Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Luokka:Augsburgin historia
Luokka:1555
Luokka:Uskonpuhdistus Saksassa