Musta-apila

Musta-apila (Trifolium spadiceum, syn. Chryaspis spandicea) on Euroopassa tavattava, hernekasveihin kuuluva apilalaji. Sen tunnistaa helposti kukista, jotka muuttuvat kukinnan aikana keltaisesta kiiltävän mustanruskeiksi.

 Ulkonäkö ja koko 
Tavallisesti kaksivuotinen (harvoin yksivuotinen) musta-apila kasvattaa 20–35 cm korkean kaljuhkon varren. Lehdet ovat kolmisormisia. Lehtien korvakkeet ovat lehtiruotia lyhyempiä ja ruodin kanssa yhdiskasvuisia. Lehdykät ovat 1–2 cm pitkiä, ruodittomia ja nirhalaitaisia. Kukinto on pitkänomainen ja tukilehteä paljon pitempi. Kukintoja on usein kaksi kappaletta lähekkäin. Kukan verhiön kolme alaliuskaa ovat karvaisia. Teriö on tyveltä yhdislehtinen. Väriltään teriö on aluksi kiiltävänkeltainen, mutta pian väri vaihtuu tummanruskeaan tai jopa mustaan. Tämän takia kukinto on usein kaksivärinen siten, että yläosa on kellertävä ja alaosa tumma. Musta-apila kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Siemenet kypsyvät verhiön sisään jäävässä palossa. Lajin vuosittainen runsaus kasvupaikoilla vaihtelee suuresti riippuen siementuotannon onnistumisesta.Retkeilykasvio 1998, s. 287.Uusitalo 2007, s. 96.

 Levinneisyys 
Musta-apila on eurooppalainen laji, jonka levinneisyysalueen painopiste on itäinen. Lajia tavataan paikoitellen Espanjassa ja Ranskassa, Balkanin niemimaalla ja Kaukasuksella, mutta yhtenäinen levinneisyysalue alkaa Etelä-Saksasta kapeana vyöhykkeenä läpi Keski-Euroopan Länsi-Ukrainaan ja edelleen Venäjällä Uralille asti. Pohjoiseen päin levinneisyysalue jatkuu Itä-Puolasta Baltiaan ja edelleen Suomeen, Ruotsiin, Tanskaan ja Länsi-Norjaan. Suomessa musta-apila on muinaistulokas, jota kasvaa Oulun korkeudelle saakka. Se on kuitenkin kadonnut monilta vanhoilta esiintymisalueiltaan, muun muassa Ahvenanmaalta. Lapissa laji on satunnainen ja harvinainen tulokas.Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki.  Viitattu 16.10.2017. Laji on levinnyt Suomessa ihmisen ja karjan mukana.

 Elinympäristö 
Musta-apilalle tyypillistä kasvuympäristöä ovat kulttuurivaikutteiset ympäristöt, kuten niityt, pientareet ja pensaikot.Nylen 1992, s. 305. Suomessa laji on viime vuosikymmeninä suuresti harvinaistunut, koska varsinkin sille mieluisat piennarniityt ovat vähentyneet voimakkaasti.Oulun kasvit 2005, s. 296.

 Lähteet 

 Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle. Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Uusitalo, Anna: Kylien kaunokit, soiden sarat. Keski-Suomen uhanalaiset kasvit. Keski-Suomen ympäristökeskus, Jyväskylä 2007.

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Musta-apila (Trifolium spadiceum)
 Kasviatlas 2018: Musta-apilan (Trifolium spadiceum) levinneisyys Suomessa
 Luontoportti: Musta-apila (Trifolium spadiceum)

 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Trifolium spadiceum 
 United States Department of Agriculture (USDA): Trifolium spadiceum 

Luokka:Apilat