Saksan liittotasavallan peruslaki

Saksan liittotasavallan peruslaki (, lyh. Grundgesetz) on Saksan perustuslaki. Se otettiin käyttöön 23. toukokuuta 1949.

Nykyinen peruslaki eroaa monelta osin Weimarin tasavallan perustuslaista, joka oli Saksan historian ensimmäinen demokraattinen perustuslaki.

Lain kirjoittajat eivät kuitenkaan halunneet kutsua lakia perustuslaiksi (), koska sen toivottiin jäävän väliaikaiseksi ja miehitysvyöhykkeisiin jaetun Saksan yhdistyvän pian. Tämän vuoksi laille annettiin nimeksi Grundgesetz, jonka voisi suomentaa perusasetukseksi. Kesti kuitenkin noin 40 vuotta lain kirjoittamisen jälkeen ennen kuin Saksan jälleenyhdistyminen toteutui ja hyvin toiminut peruslaki jäi voimaan myös yhdistyneeseen Saksaan. 

Laissa määritellään muun muassa demokraattisten instituutioiden (liittopresidentti, liittokansleri, oikeuslaitos) rooli, osavaltioiden (Bundesländer eli liittomaiden) ja liittotasavallan suhde ja Bundeswehrin eli armeijan rooli. Tärkeimmäksi asiaksi nousevat kuitenkin perusoikeudet. Peruslain ensimmäinen lause onkin Die Würde des Menschen ist unantastbar (), joka on todennäköisesti tunnetuin lause Saksan peruslaissa.Bundesamt für Migration und Flüchtlinge (BAMF): The Basic Law Cornerstone of our society

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Laki saksaksi
 Laki englanniksi käännettynä (Basic Law)
 60  Years  German  Basic  Law:The  German  Constitution  and  its  Court  Landmark  Decisions  of  theFederal Constitutional Court of Germany

Luokka:Saksan laki
Luokka:Perustuslait