Harald Hornborg

Birger Harald Hornborg (16. helmikuuta 1890 Helsinki – 10. kesäkuuta 1976) oli suomenruotsalainen kirjailija, jääkärikapteeni ja filosofian kandidaatti. Hänen vanhempansa olivat kamreeri Albrecht Hornborg ja Alma Maria Hornborg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Anna Irene Wiitasen kanssa, josta hän erosi vuonna 1937 ja avioitui toisen kerran vuonna 1937 Aino Tawastin (1893-1948) kanssa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975

Opinnot
Hornborg kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1909 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla vuosina 1909–1915 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1925 sekä filosofian maisterin tutkinnon vuonna 1927. 

Jääkäriaika
Hornborg liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 2. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet 12. heinäkuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin Suomen toimiston kirjalliseksi avustajaksi Berliiniin. Hornborg joutui jäämään Berliiniin pataljoonan lähtiessä Suomeen hänen sairautensa johdosta ja hänet määrättiin parannuttuaan 15. maaliskuuta 1918 Suomen Berliinin-lähetystön kanslistiksi, mitä tehtävää hän hoiti koko Suomen sisällissodan ajan. 

Sisällissodan jälkeinen aika
Hornborg nimitettiin 15. lokakuuta 1918 Saksaan attaseaksi, mistä hänet siirrettiin 11. marraskuuta 1920 ulkoasiainministeriön ylimääräiseksi virkamieheksi ja 20. tammikuuta 1922 alkaen toiseksi sihteeriksi sekä 31. tammikuuta 1923 jaostosihteeriksi. Hornborg sai lähetystösihteerin arvonimen 4. kesäkuuta 1920. Hän erosi ministeriön palveluksesta l. tammikuuta 1931 ja siirtyi Kustannusliike Holger Schildtin toiseksi johtajaksi. Tehtävässä hän toimi vuoteen 1934 saakka, jolloin siirtyi Suomen puunjalostusteollisuuden työnantajaliiton virkamieheksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1940 saakka. 

Toiminta talvi- ja jatkosodan aikana
Hornborg toimi talvisodan aikana Helsingin suojeluskuntapiirin esikunnassa ja perusti muun muassa Helsingin rautatieasemarakennukseen Viestinkeräysaseman, jonka tarkoitus oli pitää yhteyttä päämajan ja hallituksen välillä. Tämän tehtävän jälkeen hän toimi suojeluskuntapiirin komentajan adjutanttina. Jatkosodan puhjettua hän jätti välirauhan aikana suorittamansa kirjailijan työt ja palasi Helsingin suojeluskuntapiirin komentajan adjutantiksi, josta hänet kotiutettiin vuonna 1942, jonka jälkeen hän jatkoi kirjailijan työtään. 

Tuotanto
Herr von Loewenecks kamp, 1928.
Martin Türkheimer och huset Sonnenburgs hemligheter, 1929.
Madame d'Ébére, 1930.
Patron Illbergs ungdomsdårskap, 1931.
Hakenskiölds på Sveaborg, 1932.
Hakenskiölds på Illerstad, 1933.
Greve Alexeis son, 1934.
Hertigen revolterar, 1935.
Bühlingen i uppror, 1936.
Farväl Flüstringen, 1937.
Förgätna öden, 1937.
Ödemarksprästen, 1938.
Ödemarksjungfrun, 1939.
De glömda fäderna, 1940.
Flykten till ödemarken, 1940.
Den okände karolinen, 1942.
Det mörknar över Illerstad, 1943.
Syndafloden, 1944.
Bröderna Berghjelm, 1945.
Galne Berghjelmen, 1946.
Kammarjunkaren på Lintunen, 1947.
Den vita hästen, 1950.
Kattgrevinnan, 1951.
Joachim vid skijevägen, 1952.
Ensam herre, 1953.
Studenten som försvann, 1954.
Utanför arenan, 1959
De fann sin väg : pfadfindernas historia, 1965
Konspiratören Johann Reinhold Patkul (elämäkerta), 1945.
Lisäksi hän on julkaissut tutkielmia Suomen sukututkimusseuran vuosikirjassa ja ollut avustajana Kansallisessa elämäkerrastossa.

Lähteet
 Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938.
 Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 .
 Jernström E: Jääkärit maailmansodassa. Sotateos oy: Helsinki 1933.
 J. Suomalainen, J. Sundvall, E. Olsoni, A. Jaatinen (toim.) Suomen Jääkärit, Oy Sotakuvia Kuopio 1933 

Viitteet

Luokka:Jääkärit
Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1890 syntyneet
Luokka:Vuonna 1976 kuolleet