Ferdinand III (Kastilia)

Ferdinand III Pyhä (24. kesäkuuta 1199/1201 Peleas de Arriba – 30. toukokuuta 1252 Sevilla) oli vuosina 1217–1252 Kastilian ja vuodesta 1230 myös Leónin kuningas.  Hän yhdisti Kastilian ja Léonin kruunut pysyvästi ja valloitti lähes kaikki maurien hallitsemat alueet eli al-Andalusin Iberian niemimaalla, ainoastaan Granadan emiraatti eteläisimmässä Espanjassa säilyi maurien vallassa. Hän oli yksi Espanjan historian menestyksekkäimmistä hallitsijoista.  Katolinen kirkko kanonisoi hänet vuonna 1671.

Leonin ja Kastilian yhdistymistä ei aaluksi tervehditty kaikkialla ilolla. Ferdinand otti molempien valtioiden viisaimmat miehet neuvonantajikseen, huolehti tiukasta oikeudenkäytöstä, ja varoi kuormittamasta alamaisiaan kohtuuttomalla verotuksella. Maureilta vallattujen alueiden tärkeimmissä kaupungeissa hän perusti piispakuntia, kirkkoja ja luostareita ja lahjoitti varoja sairaaloille. Hän muutti Cordovan ja Sevillan suuret moskeijat katedraaleiksi. 

Ferdinand oli Leónin kuninkaan Alfonso IX:n (1171–1230) ja tämän puolison Kastilian kuningattaren Berengerian (1180–1246) poika. Äidin isä oli Kastilian kuningas Alfonso VIII. Ferdinandin äidinpuoleinen isosoisä oli Englannin kuningas Henrik II ja isoisoäiti Elenoora Akvitanialainen. 

Ferdinand meni naimisiin vuonna 1219 prinsessa Beatrizin (esp. nimi Isabella) (1203/5–1235) kanssa. Beatrizin vanhemmat olivat Hohenstaufen suvun herttua Filip Swaabilainen (Philipp von Schwaben) ja Bysantin keisari Isaak II Angeloksen tytär Irene Angelos. Beatrizin isoisä oli pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik I Barbarossa. 

Heillä oli kymmenen lasta:
 Alfonso X Viisas (1221-1284), Kastilian ja Leónin kuningas isänsä jälkeen. Avioliitto Violante de Aragón, Aragonin kuningas Jaime I:n tyttären kanssa.
 Fadrique de Castilla (1224-1277). Teloitettiin veljensä kuningas Alfonson käskystä.
 Fernando de Castilla (1225-1248). Kuoli Sevillan valtauksessa.
 Leonor de Castilla (1226-), kuoli lapsena.
 Berengeria (1228-1279), nunna Santa María la Real de las Huelgasin luostarissa Burgosissa.
 Enrique de Castilla el Senador (1230-1303). Lähettiläänä Roomassa paavi Klemens IV:n luona. 
 Felipe de Castilla (1231-1274), Sevillan arkkipiispa.
 Sancho de Castilla (1233-1261), Toledon ja Sevillan arkkipiispa.
 Manuel de Castilla (1234-1283), lääninherra, señor (Villena, Escalona, Peñafiel, Elche, Santa Olalla, Ágreda, Roa, Cuéllar, Chinchilla, Aspe ja Beas). 
 María (1235-1235), kuoli lapsena.

Beatrizin kuoltua Ferdinand meni vuonna 1237 uusiin naimisiin ranskalaisen Ponthieun kreivi Simon de Dammartinin ja Ponthieun ja Montreuil'n kreivitär Marien tyttären Jeanne de Dammartinin (n. 1220-1279) kanssa. Alun perin Jeannea oli oltu kihlaamassa Englannin kuningas Henrik III:lle, mutta koska Jeannen perintömaat rajoittuivat tai olivat jopa keskellä (Aumale) Englannilta takaisinvallattua Normandiaa, liitto ei ollut poliittisesti viisas.

Heillä oli viisi lasta:
 Fernando de Castilla (1238- n. 1265), Aumalen kreivi ja Montgomeryn paroni.
 Eleonoora Kastilialainen (1241-1290), Ponthieun kreivitär, Englannin kuningas Edward I:n puoliso ja Edward II:n äiti. 
 Luis de Castilla (n. 1243 - n. 1275), Marchenan ja Zuherosin lääninherra, señor.
 Simón de Castilla (1244-). Kuoli lapsena.
 Juan de Castilla (1246-1246). Kuoli heti syntymän jälkeen.

 Lähteet 

Luokka:Leónin kuninkaalliset
Luokka:Kastilian kuninkaalliset
Luokka:Hallitsijat