Keskustapuolue (Norja)

pienoiskuva|Puoluekokous 2009.
Keskustapuolue () on norjalainen puolue, jonka perustana ovat norjalaiset talonpoikais- ja kalastajaliikkeet. Puolue perustettiin Norges Bondelagin kokouksessa 1920 nimellä Bondepartiet. Siitä tuli siten maan toinen "luokkapuolue" työväenpuolueen jälkeen. Puolue erottautui talonpoikaisliikkeestä jo vuonna 1922 ja vuonna 1959 se vaihtoi nimensä Senterpartietiksi.

Keskustapuolueella on vuoden 2021 vaalien jälkeen 28 paikkaa Norjan parlamentissa eli suurkäräjillä.

Historia
Kun keskustapuolue perustettiin vuonna 1920, se oli aluksi vahvasti talonpoikien ja kalastajien eturyhmäpuolue. Ensimmäinen puoluetta edustanut Norjan pääministeri oli Peder Kolstad vuosina 1931–1932 ja hänen kuolemansa jälkeen Jens Hundseid 1932–1933. Vuonna 1935 keskustapuolue muodosti hallituksen työväenpuolueen kanssa ja alkoi kehittyä kohti yleiskeskustalaisuutta. Toisen maailmansodan aikana puolueen maine kärsi, koska sen pitkäaikainen johtaja Hundseid oli liittynyt Nasjonal Samling -puolueeseen ja maanpetturi Vidkun Quisling oli aiemmin edustanut keskustapuoluetta. Vuonna 1959 vielä nimeä Bondepartiet (Talonpoikaispuolue) käyttänyt keskustapuolue valitsi uudeksi nimekseen Norsk folkestyreparti – Demokratene (Norjan kansanvaltapuolue – Demokraatit), mutta joutui vaaliteknisistä syistä vaihtamaan nykyiseen nimeensä.

Työväenpuolueen pitkän valtakauden jälkeen keskustapuolueen Per Borten nousi vuonna 1965 keskustaoikeistolaisen hallituksen pääministeriksi. Bortenin hallitus kaatui vuonna 1971 erimielisyyksiin Norjan EY-jäsenyydestä, jota keskustapuolue vastusti jyrkästi. Tämän jälkeen keskustapuolue oli osa Korvaldin (1972–1973), Willochin (1983–1986), Sysen (1989–1990) ja Bondevikin (1997–2000) porvarillisia hallituksia. Sen kannatus laski 1970- ja 1980-luvuilla, mutta vuoden 1993 suurkäräjävaaleissa se teki ennätystuloksen keräten 16,7 prosenttia ja 32 paikkaa. Taustalla oli puolueen selkeä asettuminen Norjan EU-jäsenyyttä vastaan. Vuoden 1997 vaaleissa puolue putosi lähelle aiempaa kannatustasoaan, ja vuonna 2001 se sai historiansa siihen mennessä huonoimman tuloksen, 5,6 prosenttia.

Oltuaan vuosikymmeniä osa porvaripuolueiden blokkia keskustapuolue muodosti vuonna 2005 hallituksen työväenpuolueen ja sosialistisen vasemmistopuolueen kanssa. Samat puolueet jatkoivat hallitusyhteistyötään myös vuoden 2009 vaalien jälkeen. Vuonna 2013 hallituspuolueet kärsivät vaalitappion ja keskustapuolue siirtyi oppositioon. Sekä vuosien 2017 että 2021 vaaleissa keskustapuolueen kannatus nousi useita prosenttiyksiköitä, ja syksyllä 2021 se muodosti jälleen hallituksen työväenpuolueen kanssa. Se erosi hallituksesta helmikuussa 2025.

Puheenjohtajat

 1920–1921: Johan E. Mellbye
 1921–1927: Kristoffer Høgset
 1927–1930: Erik Enge
 1931–1938: Jens Hundseid
 1938–1948: Nils Trædal
 1949–1955: Einar Frogner
 1955–1967: Per Borten
 1967–1973: John Austrheim
 1973–1977: Dagfinn Vårvik
 1977–1979: Gunnar Stålsett
 1979–1991: Johan J. Jakobsen
 1991–1999: Anne Enger
 1999–2003: Odd Roger Enoksen
 2003–2008: Åslaug Marie Haga
 2008–2014: Liv Signe Navarsete
 2014– Trygve Slagsvold Vedum

Vaalimenestys
Lähteet:

 Vuosi Paikat Kannatus 1921   13,1 % 1924   13,5 % 1927   14,9 % 1930   15,9 % 1933   13,9 % 1936   11,5 % 1945   8,0 % 1949  7,9 % 1953   9,0 %

 Vuosi Paikat Kannatus 1957    9,3 % 1961   9,3 % 1965    9,9 %  1969    10,5 % 1973    11,0 % 1977    8,6 % 1981    6,7 % 1985    6,6 %

 Vuosi Paikat Kannatus 1989    6,5 % 1993    16,7 % 1997    7,9 % 2001    5,6 % 2005    6,5 % 2009    6,2 % 2013    5,5 % 2017    10,3 % 2021    13,6 %

Lähteet

 Aiheesta muualla 

 Keskustapuolue 

Luokka:Norjan puolueet
Luokka:Liberaalinationalistiset puolueet