Dinkat

Dinkat ovat Valkoisen-Niilin seudulla Etelä-Sudanissa asuva niloottinen kansa. Pääosin dinkat ovat paimentolaisia. Dinkoja on yli miljoona, mikä tekee heistä Etelä-Sudanin suurimman kansan. Dinkat ovat tosin jakautuneet yli 20 alaryhmään.

Historia
Niloottiset kansat saapuivat 1000-luvun alussa Bahr al Ghazaljoesta lounaaseen sijaitseville alueille. 1500-luvulla he levittäytyivät dinkojen nykyisille asuinalueille. Tällöin alkoi myös eri dinkaryhmien eriytyminen. 1820-luvulla Etelä-Sudanin väestö pieneni tuntuvasti orjakaupan ja kulkutautien takia. Orjakauppiaat saapuivat dinkojen alueelle 1840- ja 1850-luvuilla. Vuodesta 1882 Sudania hallitsivat Iso-Britannia ja tämän alusmaa Egypti. Ensimmäinen Sudanin sisällissota alkoi vuonna 1955. Sen syyt juontuivat arabien hallitsevasta asemasta Sudanin yhteiskunnassa. Ensimmäinen sisällissota loppui vuonna 1972, kun Etelä-Sudanille annettiin autonomia.Giles 1997, s. 68  Vuonna 1983 Sudanin hallitus yritti vähentää dinkojen vaikutusvaltaa Etelä-Sudanissa jakamalla alueen kolmeen hallintoalueeseen. Tämä ja šarialain käyttöönotto samana vuonna johtivat uuteen sisällissotaan. Etelä-Sudanin sissiliikkeet toimivat paljolti dinkojen tuella. Etelän sissiliikkeet syyttivät vuonna 1988 Sudanin hallitusta dinkojen kansanmurhan yrityksestä.Giles 1997, s. 69 Myöhemmin Etelä-Sudanista tuli autonominen osa Sudania ja kansanäänestyksen myötä myös itsenäinen valtio 9.7.2011.

Kulttuuri
Elinkeinot
Suurin osa dinkoista elää osittaisessa paimentolaisuudessa. Paimentolaisuuden lisäksi he kasvattavat viljaa. Dinkojen asuma-alue on pääasiassa savannia. Vuodenajat jakautuvat kuiva- ja sadekauteen. Sadekaudella dinkat elävät väliaikaisissa majoissa, jotka rakennetaan korkeille paikoille tulvien takia. Tulvien loputtua dinkat paimentavat karjaansa tulva-alueilla. Kuivakaudella sadekauden aikaiset asumukset jäävät miltei tyhjiksi, mutta niihin jäävät vanhukset ja pieniä lapsia hoitavat naiset.Giles 1997, s. 70 Kuivakauden lopuissa harjoitetaan myös kalastusta. Sadekauden asumuksiin ryhdytään siirtymään ensimmäisten sateiden tullessa. Kuivan kauden lopussa dinkat istuttavat durraa, hirssiä ja tupakkaa, jotka korjataan ennen sadekauden tulvien jälkeen. Karjasta saadaan muun muassa lihaa ja maitoa, mutta myös esimerkiksi virtsaa, jota käytetään muun muassa hiusten värjäykseen ja nahan parkitsemiseen.Giles 1997, s. 71 Karjan ulostetta käytetään polttoaineena. Ulosteen polttamisesta syntyvää savua ja tuhkaa käytetään hyönteisten karkottamiseen.Giles 1997, s. 72

Yhteiskunta
Yhdessä dinkaryhmässä voi olla jopa 30 000 jäsentä. Jokaisella ryhmällä on monia alaryhmiä, jotka koostuvat eri suvuista. Klaani käsittää verisukulaisia ja se saattaa sisältää satoja jäseniä. Jokainen klaani yhdistetään johonkin eläimeen tai kasviin. Klaanin jäsenet välttävät vahingoittamasta heihin yhdistettyä kasvia tai eläintä. Jokaisella dinkaryhmällä on banyksi kutsuttu joukko, jonka tehtävänä on hallita ja suojella ryhmän alueita. Banyn johtaja tunnetaan nimellä beng. Monet bengit osallistuvat Etelä-Sudanin politiikkaan ja he ovat usein suosittuja ehdokkaita vaaleissa.Giles 1997, s. 73

Uskonto
Osa dinkoista on kääntynyt kristinuskoon tai islamiin, mutta heidän perinteinen uskontonsa on yhä elinvoimainen. Uskontoon kuuluvat useat yeeth-nimellä tunnetut henget tai voimat. Nhialac saattaa tarkoittaa eri yhteyksissä isää tai luojaa eli jumalan kaltaista olemusta. Se voi kuitenkin tarkoittaa myös esimerkiksi taivasta. Toinen tärkeä henki on Feng, joka yhdistetään muun muassa ukkoseen ja sateeseen. Garang oli ensimmäinen mies ja hänet yhdistetään aurinkoon. Abuk oli ensimmäinen nainen ja hänet puolestaan yhdistetään jokiin.

Lähteet

Viitteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Etelä-Sudanin etniset ryhmät
Luokka:Nilootit
Luokka:Sudanin etniset ryhmät
Luokka:Paimentolaiset