Lumenviipymä

Lumenviipymä eli jasa on vuoristossa tai tundralla oleva alue, jossa lumi sulaa selvästi muuta lumipeitettä myöhemmin, vasta myöhään kesällä. Siksi kasvukausi on niissä lyhyt. Lumenviipymä syntyy monesti paksulumiseen painanteeseen. Suomen lumenviipymät ovat lähinnä Pohjois-Lapin tunturien keski- ja yläpaljakalla.

 Suomen tunturien lumenviipymät 
Lumenviipymät ovat monesti tunturien paksulumisissa painanteissa purojen lähelläTunturit Suomen ympäristö osa 2.8 Tunturit. Ne saattavat kuivua kasvukauden aikana tai pysyä kosteina koko ajan. Lumenviipymillä on kivikkoa ja routimisilmiöitä mm. vuotomaata ja kuviomaata. Lumenviipymiä on karuja ja runsasravinteisia. Runsasravinteisilla kasvaa kalkinsuosijalajeja. Lumenviipymien kasvillisuus on matalaa ja siellä kasvaa muun muassa heiniä, saroja, ruohoja, vaivaispajuja ja sammalia. Lumenviipymien kasvillisuus on joko aukkoista tai yhtenäistä. Suomessa lumenviipymiä esiintyy tuntureilla lähinnä ylä- ja keskipaljakalla, mutta paikoin myös alapaljakallakin. Lumenviipymien maaperä on yleensä humukseton tai niukkahumuksinen. Runsasravinteiset kalkkimaiden lumenviipymät ovat erilaisia. Niissä voi olla runsas humus.

Keskipaljakalla tuulikankaiden ja lumenviipymien välissä on tunturikankaitaSuomen luonto, osa 1. Luonto toimii. Tunturit. s. 274. Päätoimittaja Paavo Havas. Kirjayhtymä, Helsinki. .

Lumenviipymiä on lähinnä alapaljakallaVäre&Partanen 2009 s. 17-18. Suomessa Käsivarren suurtuntureiden notkossa. Yleensä lumenviipymät ovat sammaleisia. Karuilla lumenviipymillä kasvaa jääleinikkiä, riekonsaraa, tunturilitukkaa, sielikköä, tankipiippoa ja vaivaiskoivua. Yleensä lumenviipymät ovat matalaruohoista tunturikasvillisuutta, jota luonnehtivat tunturisara, lumihärkki, lumijäkkärä, lapinlauha, pohjantuoksusimake ja sammaletVäre & Partanen 2009, s. 18.. Vaivaispajulumenviipymillä kasvaa paljon vaivaispajua ja vähemmän saroja. Sammallumenviipymillä kasvaa lähinnä sammalia, mm. paljakkakuurasammalta ja hopeasammalta. Paksulumisilla viipymillä ei ole kasvillisuutta. Ravinteisilla lumenviipymillä kasvaa runsaasti tunturinurmikkaa ja napapajua. Jos pajuja ei ole, kasvaa ruohoa ja sammalta.

Ravinteisilla matalaruoholumenviipymillä kasvaa pohjannurmikkaa, tunturinurmikkaa, saroja ja lumileinikkiä sekä pohjantuoksusimaketta. Niittyleinikkiä kasvavilla lumenviipymillä on korkeata ruohoa, mm. kultapiiskua ja kulleroita. Korkearuoholumenviipymä on lumenviipymän ja korkearuohoniityn välimuoto. Ravinteisilla lumenviipymälaikuilla kasvaa kalkinsuosijasammalia, muun muassa pohjanvarstasammal ja hetesirppisammal.

 Lumen syvyyden vaikutus tunturissa 
Lumenviipymän vaikutus kasvillisuuteen on kahtalainen. Niiden ympäristöä paksumpi lumi suojaa kasveja talvella, mutta toisaalta myöhään sulaessaan lyhentää kasvukautta. Kaiken lisäksi joidenkin lumenviipymien lumet eivät sula joka vuosi. Lumettomilla tuulenpieksämillä kasvaa uuvanaa, ja hyvin ohutlumisilla sinirikkoaEriksson 1986, s. 24.. Tähän vyöhykkeeseen kuuluvat myös sielikkö, lapinvuokko, tuulenrokojäkälä ja matojäkäläEriksson 1986, s. 24-25.. Variksenmarja kasvaa ohutlumisella tunturikankaan lumenviipymän reunalla, tätä paksulumisemmalla alueella mustikka. Vieläkin paksummalla lumenviipymän alueella kasvaa tunturikankaalle tyypillistä heinää, ja karhunsammal kasvaa paksuimmalla alueella.

 Lähteet 



 Yrjö Norokorpi et al: Osa 8 Tunturit teoksessa 
 http://paliskunnat.fi/poro/poro/porosanastoa/

 Viitteet 

Luokka:Tunturipaljakka
Luokka:Lumi