Lönnrotinkatu

Lönnrotinkatu (), arkikielessä Lönkka on noin 1,1 kilometrin mittainen koillis-lounaissuuntainen katu Helsingissä Kampin kaupunginosassa.

Profiili




Lönnrotinkatu alkaa kaupungin ydinkeskustasta Mannerheimintieltä Riikinkukon ja Pyyn korttelien välistä ja kulkee Kampin halki Ruoholahdenrantaan. Mannerheimintieltä Hietalahdenkadun risteykseen saakka se on yksisuuntainen ja muodostaa alkuosan Helsingin keskustasta Länsiväylälle johtavaa liikenneväylää; vastakkaiseen suuntaan liikenne kulkee etelämpänä olevaa Uudenmaankatua pitkin.  Yhdessä Kauppatorin suunnasta tulevan Pohjoisesplanadin kanssa Lönnrotinkatu muodostaa kantakaupungin poikki johtavan moottoriliikenteelle yksisuuntaisen katulinjan, jossa liikenne kulkee länsilounaaseen. 

Lönnrotinkadun ajorata on päällystetty asfaltilla, jalkakäytävät ovat niin ikään asfalttipäällysteisiä. Vanhan kirkkopuiston kohdalla on käytetty myös nupukiveystä. Katu on valaistu ylösripustetuin valaisimin. Lönnrotinkadun risteykset ovat valo-ohjattuja Köydenpunojankadun risteystä lukuun ottamatta. 

Yrjönkadun ja Annankadun välisellä osuudella sijaitsee Vanha kirkkopuisto ja sen Lönnrotinkadun puoleisella reunalla Carl Ludvig Engelin suunnittelema Vanha kirkko 1820-luvulta. Kirkon kohdalla kadun toisella puolella on pieni Lönnrotinpuistikko, jossa on Lönnrotin patsas ja jonka varrella sijaitsee Ressun lukio. 

Lähellä kadun lounaispäätä sijaitsee Hietalahdentori. Torin luoteislaidalla Lönnrotinkadun ja torin välissä on Hietalahden kauppahalli. Hallia vastapäätä kadun toisella puolella, osoitteessa Lönnrotinkatu 37 sijaitsee kadun toiseksi vanhin rakennus, entinen varuskuntasairaala, joka on niin ikään Engelin käsialaa. 

Nykyisin torin lounaispuolella oleva Lönnrotinkadun loppupää on suljettu läpiajoliikenteeltä, ja kadun päästä on vain portaat Ruoholahdenrantaan. Aikaisemmin kadun päässä oli Helsingin satamaradan ylittänyt Lönnrotinkadun silta, joka purettiin vuonna 1997.

Historia

Vuonna 1820 Lönnrotinkadun nimi oli St Andre Gatan apostoli Andreaan ja hänen mukaansa nimetyn venäläisen ritarikunnan mukaan. Vuonna 1836 kadun nimeksi tuli Andreagatan. Sen suomenkielinen muoto vuoden 1866 kartassa oli Antreankatu ja 1880-luvulla Andreankatu. Nimet Antreankatu – Andreagatan virallistettiin 1909. Suomenkieliseksi nimeksi ehdotettiin vuonna 1908 Antinkatua, joka oli kadun epävirallinen nimi vuoteen 1928 asti. Tuolloin katu nimettiin Elias Lönnrotin mukaan Lönnrotinkaduksihttp://www.olamontalo.fi/historia.htm . Satakielen kortteli, jonka kaakkoissivu rajoittuu Lönnrotinkatuun, sai vastaanottaakseen talvisodan ensimmäisen ilmapommiosuman 30. marraskuuta 1939. Lönnrotinkadun ja Abrahaminkadun kulmatalosta sortui kulmaus ja noin 20 ihmistä sai surmansa. Samaisen talon piharakennus ja osa katurakennuksista tuhoutui vuoden 1944 suurpommituksissa. Tällöin surmansa sai kolme ihmistäPuhvelista Punatulkkuun Helsingin vanhoja kortteleita, 1975 Sanoma Osakeyhtiö, sivu 159.

Arkkitehtuuri

Lönnrotinkadulla on edustettuna useiden aikakausien arkkitehtonisia tyylisuuntauksia. Valtaosa taloista on vuosilta 1880–1973. Lisäksi kadun varrella sijaitsevat edellä mainitut Engelin teokset sekä uusimpana Tapani Leppälän suunnittelema graniittipintainen Lönnrotinkatu 12 vuodelta 1992. 

Rakennuksista on lueteltu pariton ja parillinen puoli erikseen koillisesta lähtien, kursiivilla on mainittu poikkikadut sekä Lönnrotinkatuun välittömästi liittyvät puistot ja torit.

Pariton puoli

Mannerheimintie
Lönnrotinkatu 1, arkkitehti Einari Teräsvirta, valmistunut 1962 (Hotelli Marski)
Lönnrotinkatu 3, Florentin Granholm, 1896
Yrjönkatu
Lönnrotinkatu 5, Armas Lindgren, 1911
Lönnrotin puistikko 1–3, Sebastian Gripenberg, 1880 (Ressun lukio)
Lönnrotin puistikko
Lönnrotinkatu 7, Georg Wasastjerna, K.V. Polón, 1905
Annankatu
Lönnrotinkatu 9, Selim A. Lindqvist, 1910
Lönnrotinkatu 11, Esko Kahri, Jussi Mikkilä, Paavo Mykkänen, 1973
Lönnrotinkatu 13, Erkki Karvinen, 1963
Lönnrotinkatu 15, Gustaf Adolf Lindberg, Knut Wasastjerna, 1907
Fredrikinkatu
Lönnrotinkatu 17, Lars Sonck, 1912
Lönnrotinkatu 19, Artur Kullman, 1940
Lönnrotinkatu 21, T.A. Elo, 1927
Lönnrotinkatu 23, David Frölander-Ulf, 1925
Lönnrotinkatu 25, VPK:n talo, Kaj Salenius, 1957
Albertinkatu
Lönnrotinkatu 27, Kaj Englund, 1938
Lönnrotinkatu 29, Karl Lindahl, Valter Thomé, 1903 (Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan Vanha Poli)
Lönnrotinkatu 31, Eino Tuompo, 1960
Lönnrotinkatu 33-35, Väinö Vähäkallio, 1925
Abrahaminkatu
Lönnrotinkatu 37 - Abrahaminkatu 2, Jussi Paatela, 1939
Lönnrotinkatu 37, Carl Ludvig Engel, 1827, alkujaan varuskuntasairaala, ollut myöhemmin VTT:n käytössä
Hietalahdenkatu 1 - Lönnrotinkatu 37, Carl Ludvig Engel, 1835
Hietalahdenkatu
Lönnrotinkatu 39, Fredrik Elenius, Oiva Suvanto, 1924
Lönnrotinkatu 41, Iikka Martas, Jussi Lappi-Seppälä, 1941
Lönnrotinkatu 43a, Artur Kullman, Helena Lindgren-Ruohtula, 1930
Lönnrotinkatu 43b, Veijo Martikainen, 1989
Köydenpunojankatu
Lönnrotinkatu 45, Helge Lundström, 1939
Lönnrotinkatu 47, Maunu Siitonen, 1941
Ruoholahdenranta

Parillinen puoli

Mannerheimintie
Lönnrotinkatu 2, P. Salomaa, 1960
Lönnrotinkatu 4, Onni Tarjanne, 1911
Lönnrotinkatu 4 - Yrjönkatu 13, Onni Tarjanne, 1890
Yrjönkatu
Vanha kirkkopuisto; Johan Sederholmin hautakappeli, Carl Ludvig Engel, ?
Lönnrotinkatu 6, Vanha kirkkopuisto; Vanha kirkko, Carl Ludvig Engel, 1826
Annankatu
Lönnrotinkatu 8-10, W. G. Palmqvist, 1937
Lönnrotinkatu 12, Tapani Leppälä, 1992
Lönnrotinkatu 14, Jalmari Kekkonen, 1924
Fredrikinkatu
Lönnrotinkatu 16, Cronstedt, Schultz & Röneholm, 1927
Lönnrotinkatu 18, Ragnar Gustafsson, 1939
Lönnrotinkatu 20, Antti Miettinen, 1972
Lönnrotinkatu 22, A. A. Siren, M. Stigell, 1882
Lönnrotinkatu 24, Klaus Groth, 1969
Albertinkatu
Lönnrotinkatu 26, Vietti Nykänen, 1929
Lönnrotinkatu 28, Sven Kuhlefelt, 1932
Lönnrotinkatu 30, Ole Gripenberg, 1932
Lönnrotinkatu 32, K. Andersson, 1890, (Teknillisen korkeakoulun vanhan päärakennuksen laajennusosa, myöhemmin Metropolia Ammattikorkeakoulun käytössä)
Abrahaminkatu
Hietalahdentori; Hietalahden kauppahalli, Selim A. Lindqvist, 1904 (ei osoitenumeroa)
Hietalahdenkatu
Hietalahdenkatu 4 - Lönnrotinkatu 36, Theodor Höijer, 1885
Lönnrotinkatu 36, Einar Sjöström, 1910
Lönnrotinkatu 38, T.A. Elo, 1926
Lönnrotinkatu 40, Heikki Kaartinen, 1911
Köydenpunojankatu
Köydenpunojankatu 2b, Sakari Halonen, 1990
Lönnrotinkatu 42, Heimo Kautonen, 1957
Ruoholahdenranta

Lähteet
Korttelit.fi 
Nenonen, Kaija - Toppari, Kirsti: Puhvelista Punatulkkuun: Helsingin vanhoja kortteleita, 1975 Sanoma Osakeyhtiö, , viides painos 1984
Järvenpää, Eeva - Räihä, Sirpa: Ensimmäisiä esikaupunkeja: Kertomuksia Kaartinkaupungin ja Kampin kortteleista, 2009 Helsingin Sanomat, , 1. painos 2009

Viitteet

Aiheesta muualla

Vaunut.org

Lönnrotinkatu (Helsinki)
Luokka:Kamppi
Luokka:Elias Lönnrot