Gustave Kahn

Gustave Kahn (21. joulukuuta 1859 – 5. syyskuuta 1936) oli ranskalainen runoilija ja taidekriitikko. 

Kahn väitti keksineensä termin vers libre (vapaa säe); hän oli joka tapauksessa sen ensimmäisiä eurooppalaisia puolestapuhujia. Hänen merkittävimpiä töitään ovat mm. Les Palais nomades, 1887, Domaine de fée, 1895, ja Le Livre d'images, 1897. Kahn vaikutti myös liikkeen historiaan kirjallaan Symbolistes et décadents 1902.Encyclopedia Britannica 

Kahn oli myös julkisuudessa esiintyvä intellektuelli, joka kirjoitti romaaneja, näytelmiä ja taidearvosteluja. Hänellä oli merkittävä rooli monessa aikakausjulkaisussa, kuten La Vogue, La Revue Indépendante, La Revue Blanche ja Le Mercure de France. Hän oli myös taidekriitikko ja -keräilijä, joka seurasi maalauksen ja kuvanveiston kehitystä kuolemaansa saakka.

Charles Loeffler sävelsi yksinlauluja useiden Kahnin runojen pohjalta.Charles Martin Loeffler Voice of Lyrics  

 Merkittäviä töitä 

 Palais nomades (1887)
 Les Chansons d'amant (1891)
 Domaine de fée (1895)
 Le Roi fou (1896)
 La Pluie et le beau temps (1896)
 Limbes de lumières (1897)
 Le Livre d'images (1897)
 Premiers poèmes (1897)
 Le Conte de l'or et du silence (1898)
 Les Petites Ames pressées (1898)
 Le Cirque solaire (1898)
 Les Fleurs de la passion (1900)
 L'Adultère sentimental (1902)
 Symbolistes et décadents (1902)
 Odes de la "Raison" (1902 réédité aux Editions du Fourneau 1995)
 Contes hollandais (1903)
 La Femme dans la caricature française (1907)
 Contes hollandais (deuxième série) (1908)
 La Pépinière du Luxembourg (1923)
 L'Aube enamourée (1925)
 Mourle (1925)
 Silhouettes littéraires (1925)
 La Childebert (1926)
 Contes juifs (1926 réédité chez "Les Introuvables" 1977)
 Images bibliques (1929)
 Terre d'Israël (1933)

 Sitaatti 
Les Paons

Se penchant vers les dahlias,
Des paons cabraient des rosaces lunaires,
L'assouplissement des branches vénère
Son pâle visage aux mourants dahlias.

 Elle écoute au loin les brèves musiques
 Nuit claire aux ramures d'accords,
 Et la lassitude a bercé son corps
 Au rythme odorant des pures musiques.

 Les paons ont dressé la rampe ocellée
 Pour la descente de ses yeux vers le tapis
 De choses et de sens
 Qui va vers l'horizon, parure vermiculée
 De son corps alangui.
 En l'âme se tapit
 le flou désir molli de récits et d'encens.

 Lähteet 

Luokka:Ranskalaiset runoilijat
Luokka:Vuonna 1859 syntyneet
Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Luokka:Ranskalaiset taidekriitikot