Jean Smart

Jean Elizabeth Smart (s. 13. syyskuuta 1951 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt sekä teatterissa, elokuvissa että televisiossa.

Vuonna 1975 ammatillisen näyttelijänuransa teatterissa aloittanut Smart on tunnettu erityisesti televisiotyöstään. Hänen läpimurtoroolinsa oli televisiosarjassa Designing Women, jossa hän näytteli vuosina 1986–1991. Lisäksi hänet tunnetaan rooleistaan esimerkiksi sarjoissa 24 (2006–2007), Samantha (2007–2009), Fargo (2015), Legion (2017–2019), Watchmen (2019) ja Hacks (2021–).

Uransa aikana Smart on palkittu muun muassa seitsemällä Primetime Emmyllä, kahdella Golden Globella ja kolmella Screen Actors Guild -palkinnolla. Hän sai vuonna 2022 televisio­urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.

 Lapsuus ja nuoruus 

Jean Elizabeth Smart syntyi Seattlessa 13. syyskuuta vuonna 1951. Hänen isänsä oli historianopettaja ja myöhemmin kiinteistönvälittäjäksi ryhtynyt Douglas Smart ja äitinsä Kathleen ”Kay” Smart. Hänellä on kolme sisarusta: kaksi veljeä Doug ja John sekä sisko Georgia. Hänellä on isänsä puolelta skotlantilaisia sukujuuria.

Smart varttui ja opiskeli Seattlessa. Hänellä todettiin 13-vuotiaana tyypin 1 diabetes. Valmistuttuaan Ballardin high schoolista vuonna 1969 hän aloitti teatteriopinnot Washingtonin yliopistossa. Kun hän oli vielä yliopisto-opiskelija, toimittajat huomasivat hänen näyttelijäntaitonsa. Opiskeluaikoinaan hän näytteli muun muassa äitiä Maxwell Andersonin näytelmässä The Bad Seed (1972) ja omalaatuista kreivitärtä Jean Giraudoux’n näytelmässä Hupsu kreivitär (1974), ja hänen roolisuorituksensa saivat paikallislehdistössä kiitettäviä arvosteluita. Hän sai B.F.A.-tutkinnon näyttelemisestä vuonna 1974.

 Ura 

Valmistuttuaan yliopistosta Smart aloitti ammatillisen näyttelijänuransa teatterissa vuonna 1975. Ensimmäisellä ammatillisella näytäntökaudellaan hän näytteli Ashlandissa Oregonin Shakespeare-festivaalilla, jossa hän kolmen vuoden aikana näytteli kahdeksan roolia ja sai kehuvia arvioita sekä komedia- että draamahahmojen tulkinnoistaan. 1970-luvun puolivälistä 1980-luvun alkuun hän näytteli Ashlandin lisäksi Seattlen, Pittsburghin ja Anchoragen teattereissa. Hän näytteli muun muassa William Shakespearen ja Eugene O’Neillin näytelmissä.

pienois|pysty|vasen|Smart näyttelemässä Babsia Doris Baizleyn näytelmässä Mrs. California, jota esitettiin Los Angeles Public Theatressa vuonna 1986.

Vuonna 1980 Smart muutti New Yorkiin ja näytteli kuolevaa lesboa Liliä Off-Broadway-näytelmässä Last Summer at Bluefish Cove (1980–1981), josta hän oli ehdolla Drama Desk -palkinnon saajaksi. Hän myöhemmin toisti roolinsa näytelmässä Los Angelesissa vuonna 1983, jolloin hänet palkittiin Los Angeles Drama Critics Circlen myöntämällä palkinnolla. Hän kerran nimesi Lilin suosikkiroolikseen, joka käynnisti hänen uransa. Hänen ensimmäinen roolinsa Broadwaylla oli musiikkinäytelmässä Piaf – pikkuvarpunen (1981), jossa hän näytteli Marlene Dietrichiä.

pienois|pysty|Smart Primetime Emmy -gaalan punaisella matolla vuonna 1991.

Vuonna 1983 Smart muutti Kaliforniaan, kun hän sai roolin televisiosarjasta Teachers Only. Hän sai sittemmin roolitarjouksen vielä kehitteillä olleesta CBS:n sarjasta vuonna 1985. Hän aluksi epäröi roolin ottamista, sillä se vaati monivuotisen sitoutumisen. Hän lopulta hyväksyi roolitarjouksen ja näytteli läpimurtoroolissaan sisustusyrityksen höpsöä etelävaltiolaista toimistopäällikköä Designing Women -komediasarjassa vuosina 1986–1991. Hänen näyttelemästään Charlene Frazier Stillfieldistä tuli yksi hänen ikimuistoisimmista ja suosituimmista rooleistaan.

Designing Women -sarjan menestyksen jälkeen Smart jatkoi tasaisesti työskentelyä sekä teatterissa, elokuvissa että televisiossa, jossa hän näytteli niin komedia- kuin draamasarjoissakin. 1990-luvulla hän näytteli muun muassa sarjamurhaaja Aileen Wuornosia televisioelokuvassa Murhaajatar (1992), seksinnälkäistä naapuria elokuvassa Rokkaava Bradyn perhe (1995) ja haurasta asianajajaa elokuvassa Silmänräpäys onneen (1999). Hän palasi vuonna 2000 Broadwaylle, missä hän näytteli George S. Kaufmanin ja Moss Hartin komedianäytelmässä Mies joka tuli päivälliselle. Hän oli ehdolla roolisuorituksestaan Lorraine Sheldonina parhaan naispääosan Tonyn saajaksi.

2000-luvun alussa Smart palkittiin kahdella peräkkäisellä parhaan vierailevan naisnäyttelijän Primetime Emmyllä roolisuorituksestaan NBC:n komediasarjassa Frasier, jossa hän näytteli vuosina 2000–2001. Seuraavina vuosina hän sai yhteensä kolme Primetime Emmy -ehdokkuutta draamakategorioissa roolitöistään sarjoissa Poliisipäällikkö Mannion (2000–2004) ja 24 (2006–2007), jossa hän näyttelee pillereitä popsivaa ja tupakoivaa ensimmäistä naista Martha Logania. Hänet palkittiin vuonna 2008 uransa kolmannella Primetime Emmyllä roolisuorituksestaan Regina Newlynä, muistinmenetyksestä kärsivän potilaan dominoivana äitinä, ABC:n komediasarjassa Samantha (2007–2009). Smartin 2000-luvun elokuviin lukeutuvat muun muassa Sweet Home Alabama (2002), Bringing Down the House – elämä on laiffii (2003), Garden State (2004) ja Youth in Revolt (2009).

pienois|pysty|Smart vuonna 2008.

2010-luvun alkupuolella Smart näytteli piirisyyttäjä Roseanna Remmickiä vuosina 2011–2012 NBC:n sarjassa Harryn laki, josta hän sai Primetime Emmy -ehdokkuuden. Vuonna 2015 hän näytteli FX:n rikosdraamasarjassa Fargo ja oli roolisuorituksestaan Floyd Gerhardtina ehdolla Primetime Emmyn saajaksi. Seuraavana vuonna ensi-iltansa saaneessa The Accountant -elokuvassa hän näyttelee Rita Blackburnia. Vuosikymmenen loppupuolella hän näytteli supersankarisarjoissa Legion vuosina 2017–2019 ja Watchmen vuonna 2019. Roolisuorituksestaan agentti Laurie Blakena sarjassa Watchmen hän sai Primetime Emmy -ehdokkuuden.

Smart näyttelee Helen Faheytä minisarjassa Mare of Easttown (2021), josta hän sai SAG- ja Primetime Emmy -ehdokkuudet. Vuodesta 2021 lähtien hän on näytellyt pääosassa HBO:n draamakomediasarjassa Hacks, jossa hän näyttelee Las Vegasissa työskentelevää diivamaista koomikkolegenda Deborah Vancea. Smart on palkittu sekä kriitikoiden että yleisön ylistämästä roolisuorituksestaan muun muassa neljällä Primetime Emmyllä, kahdella Golden Globella ja kolmella SAG-palkinnolla. Vaikka hänen näyttelemänsä hahmot HBO:n sarjoissa Watchmen, Mare of Easttown ja Hacks ovat monipuolisia, niistä jokainen on kova ja lujatahtoinen nainen.

Smart sai televisio­urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle osoitteeseen 6150 Hollywood Boulevard vuonna 2022. Samana vuonna ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Babylon hän näyttelee toimittaja Elinor St. Johnia, joka kirjoittaa sensaatiohakuisia lehtijuttuja elokuvateollisuudesta.

 Yksityiselämä 

Smartin ensimmäinen aviopuoliso oli merijalkaväen sotilas John W. Norwalk Jr., jonka kanssa hän oli naimisissa vuosina 1974–1977.

Smart tapasi näyttelijä Richard Gillilandin sarjan Designing Women kuvauksissa, ja he avioituivat vuonna 1987. He olivat naimisissa aina Gillilandin kuolemaan vuonna 2021 asti. Heillä on kaksi poikaa.

Smart on tehnyt vuosien varrella hyväntekeväisyystyötä diabeteksen ja Alzheimerin taudin hoitamiseksi.

 Valikoitu filmografia 

pienois|pysty|Smart vuonna 2015.

 Elokuvia 

 Menikö taas pieleen? (Protocol, 1984)
 Salainen projekti (Project X, 1987)
 Murhaajatar (Overkill: The Aileen Wuornos Story, 1992)
 Kotia kohti – uskomaton seikkailu (Homeward Bound: The Incredible Journey, 1993)
 Rokkaava Bradyn perhe (The Brady Bunch Movie, 1995)
 Toivoton taistelupari (The Odd Couple II, 1998)
 Silmänräpäys onneen (Guinevere, 1999)
 Rokulipäivä (Snow Day, 2000)
 Pojasta mieheksi (The Kid, 2000)
 Sweet Home Alabama (2002)
 Bringing Down the House – elämä on laiffii (Bringing Down the House, 2003)
 Garden State (2004)
 I Heart Huckabees (2004)
 Lucky You – onnenpeliä (Lucky You, 2007)
 Youth in Revolt (2009)
 Lemmenlomalla (Hope Springs, 2012)
 The Accountant (2016)
 Life Itself (2018)
 Missä on Emily? (A Simple Favor, 2018)
 Superintelligence (2020)
 Babylon (2022)

 Televisiosarjoja 

 Teachers Only (1983)
 Designing Women (1986–1991)
 High Society (1995–1996)
 Style & Substance (1998)
 Frasier (2000–2001)
 Poliisipäällikkö Mannion (The District, 2000–2004)
 Melkein sukua (In-Laws, 2002–2003)
 Center of the Universe (2004–2005)
 24 (2006–2007)
 Samantha (Samantha Who?, 2007–2009)
 Harryn laki (Harry’s Law, 2011–2012)
 Fargo (2015)
 Legion (2017–2019)
 Watchmen (2019)
 Mare of Easttown (2021)
 Hacks (2021–)

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 



Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat
Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat
Luokka:SAG-palkinnon saajat
Luokka:Hollywood Walk of Fame
Luokka:Amerikanskotlantilaiset
Luokka:Vuonna 1951 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt