Voionmaan kansanopisto

Voionmaan kansanopisto (Sasky Voionmaan kansanopisto) on Tampereella toimiva kansanopisto. 

Alkujaan, vuonna 1951 perustettu kansanopisto toimi Voionmaan opiston nimellä Ylöjärven Ylisen kylässä Väinö Voionmaan säätiön ylläpitämänä. Vuonna 2016, yhdistyttyään Kiljavan opiston kanssa, toiminta siirtyi Tampereen yliopiston keskustakampukselle ja nimi muuttui muotoon Voionmaan koulutuskeskus. Vuoden 2025 alussa sen toiminta siirtyi osaksi Saskyä omaksuen nykyisen nimensä.

Syyskuussa 2025 Sasky-koulutuskuntayhtymän yhtymähallitus ilmoitti päättäneensä lakkauttaa Voionmaan kansanopiston toiminnan lukuvuoden jälkeen. Syyksi esitettiin Saskyn taloudellinen tilanne ja opiston oppilasmäärän lasku. Lokakuussa puolestaan uutisoitiin, että Laajasalon opisto, Etelä-Pohjanmaan Opisto sekä kaksi muuta koulutuksen järjestäjää olisivat kiinnostuneita jatkamaan Voionmaan toimintaa. Sasky on siten käynnistänyt keskustelut Voionmaan yhdistymisestä toiseen koulutustahoon.

 Koulutustarjonta ja tilat 

Voionmaa toimii Tampereen yliopiston keskustakampuksella osoitteessa TietoPinni, Kanslerinrinne 1. Opiston entiset rakennukset Ylöjärvellä on myyty yksityiselle, jonka piti perustaa päärakennukseen vanhainkoti. Tulipalo maaliskuussa 2017 ainakin lykkäsi hankkeita.Voionmaan opiston päärakennus syttyi tuleen. Iltalehti 20.3.2017.
Vuonna 2020 opiston entisen alueen osti Sisärakenne TopSet Oy Kangasalta.

 Historiaa 
pienoiskuva|Väinö Voionmaa vuonna 1930.
Voionmaan opisto yhdistyi vuoden 2016 alussa Kiljavan opiston kanssa ja muutti Ylöjärveltä Tampereelle kesällä 2016. Samalla entinen ylläpitäjä Väinö Voionmaan säätiö sulautui Kiljavan opistoa ylläpitäneeseen SAK:n koulutussäätiöön, joka muutti nimensä Palkansaajien koulutussäätiöksi. Voionmaan opisto muutti nimekseen Voionmaan koulutuskeskus. Vuoden 2025 alusta opiston toiminta siirtyi osaksi Sasky-koulutuskuntayhtymää ja nimeksi tuli Sasky Voionmaan kansanopisto.

Väinö Voionmaa esitti jo 1920-luvulla ajatuksen tavallista kansanopistoa vastaavan työläisnuorisolle tarkoitetun opiston perustamisesta. Hänen sivistysihanteidensa mukaan jokaisella nuorella oli oltava mahdollisuus koulutukseen yhteiskunnallisesta taustasta riippumatta. Ajatus hautautui kuitenkin toisen maailmansodan puhjettua. 

Talvella 1944 Voionmaa täytti 75 vuotta ja sai kansalaislahjarahan, josta tuli opiston rakentamisen alkupääoma. Voionmaa lahjoitti saamansa rahan Väinö Voionmaa -säätiölle, joka oli perustettu opiston rakentamista ja ylläpitämistä varten. Rahaa rakentamiseen saatiin myös yleisistä rahankeräyksistä, joita järjestettiin vuodesta 1945 vuoteen 1950. Lisäksi valtio osallistui hankkeen tukemiseen.

Pohjois-Häme liittyi monin tavoin Voionmaan omaan elämään ja hän halusi, että opisto perustetaan Tampereen seudulle. Voionmaa itse osallistui opiston paikan valitsemiseen ja sopiva paikka löytyi Ylöjärven Kyöstilän kylästä, Näsijärven rannalta. Säätiö osti silloisen Peltolan maatilan ja rakennustyöt aloitettiin keväällä 1950. Opiston nimeksi tuli aluksi Hämeen työläisnuoriso-opisto, mutta myöhemmin se muutettiin omistavan säätiön päätöksellä Väinö Voionmaan opistoksi. Varsinainen toiminta opistolla alkoi 22. huhtikuuta 1951 kuuden viikon mittaisilla kursseilla. Opiston vihkiäisjuhla pidettiin kuitenkin vasta lokakuun 1. päivänä seuraavana syksynä, kun opiston rakennukset olivat valmiit.

 Opiston koulutus 
 1950–60-luvut: Voionmaan opisto antoi lähinnä yleissivistävää koulutusta ja antoi näin oppilaille valmiuksia myös jatko-opintoihin.
 1970–80-luvut: Opistolla järjestettiin yhteiskunnallista ja järjestöpoliittista koulutusta. Syynä suunnanmuutokseen oli seitsemänkymmentä luvulla toimeenpantu yhtenäinen peruskoulu-uudistus, jonka myötä yleissivistävän koulutuksen tarve väheni. 
 1980-: Kahdeksankymmentäluvun lopussa opistolla käynnistettiin viestinnän koulutushanke, joka on ollut pohjana nykyiselle viestintään erikoistuneelle kansanopistolle.
 2016: Sulautuminen Kiljavan opistoon ja muutto Tampereelle, nimeksi Voionmaan koulutuskeskus
 2025: osaksi Sasky-koulutuskuntayhtymää, nimeksi Voionmaan kansanopisto

 Opiston Ylöjärven rakennusten historiaa 
 1950-luku: Ensimmäiset tontille nousseet rakennukset kivinen päärakennus, oppilasasuntola Kipinä ja opettajien asuntorakennus valmistuivat -51. Kipinän taakse rakennettiin henkilökunnan asuinrakennus (1956), jossa rehtorin asunnon lisäksi olivat huoneet keittiöapulaisille, emännälle sekä vieraille. 
 1968: Opiston yhteydessä toiminut maatila lopetti toimintansa. 
 1970-luku: Opiston pellot metsitettiin talkoovoimilla ja oppilasmäärän kasvaessa päärakennusta laajennettiin kahteen kertaan sekä rakennettiin kaksi uutta oppilasasuntolaa Soihtu (1971) ja Puukstaavi (1978). Alkuperäisiä tiloja muutettiin myös uusia tarpeita vastaaviksi.
 1980-luku: Rehtorin asunto muutettiin valokuvaus- ja AV-opetustiloiksi. Opiston viimeisimmän asuntolan Näsikylän rakensi Nuorten Kotkien Keskusliitto (1983). Alun perin asuntolan nimi oli Kotkakylä, mutta asuntolan tullessa opiston omistukseen myös sen nimi vaihtui. Opiston päärakennus sai lopullisen muotonsa 1987, kun ruokalan jatkeeksi rakennettiin kolmas juhlasali, pukuhuoneet sekä yleisökahvio, joka toimi myöhemmin opiston pubina.

 Lähteet 
 Väinö Voionmaa – työväen sivistystyön isä ja työväenliikkeen tienviitoittaja. (1979) Kansan Voima Oy.
 Voionmaan koulutuskeskus. Kiljavan opisto.
Sivistysmies – Väinö Voionmaa ja hänen aikansa -dokumentti Yle Areenassa

Viitteet

Luokka:Suomen kansanopistot
Luokka:Sasky