Sähköaisti

Sähköaisti on joidenkin, erityisesti vedessä elävien eläinten käyttämä, heikkojen sähkökenttien havaitsemiseen perustuva keino havainnoida ympäristöään. Yleisimmin sähköaisti yhdistetään haihin, mutta sen tiedetään kuuluvan myös muiden kalalajien sekä nokkaeläinten ominaisuuksiin. Sähköaisti määritellään aktiiviseksi tai passiiviseksi sen mukaan, tarvitaanko aistin toimimiseen aistivan eläimen itse tuottamaa sähkökenttää vai ei. Aktiivisen sähköaistin avulla eläin tuottaa ympärilleen sähkökentän, jossa tapahtuvia häiriöitä seuraamalla se kykenee havainnoimaan ympäristöään. Passiivisesta sähköaistista puhutaan, kun eläin ei itse tuota sähkökenttiä vaan kykenee vaistoamaan muiden eläinten ja kohteiden aiheuttamat sähköimpulssit.Evans & Claiborne 2005, s. 323–327

Hain sähköaistin mahdollistavan sähköreseptorijärjestelmän kuvasi ensimmäisen kerran italialainen anatomi Stefano Lorenzini 1678. Sähköaistijärjestelmään kuuluva elin, Lorenzinin ampullae, nimettiin hänen mukaansa. Sähköaistin omaavilla eläimillä on ihossaan sähköreseptoreita, jotka reagoivat vastaanottamiinsa sähköimpulsseihin.Evans & Claiborne 2005, s. 316 

 Lähteet 


 Viitteet 

Luokka: Aistit

en:Electroreception
es:Electrorrecepción
fr:Électroperception
mk:Електрорецептор
ru:Электрорецепция