Kalevankatu

Kalevankatu () on noin 1,1 kilometrin mittainen koillis–lounaissuuntainen katu Helsingissä Kampin kaupunginosassa.

Profiili
pienoiskuva|Kalevankadun koillisin osuus. Taustalla Stockmannin tavaratalo.

Kalevankatu alkaa kaupungin ydinkeskustasta Mannerheimintieltä Pyyn ja Kukon korttelien välistä ja kulkee Kampin halki Ruoholahdenrantaan. Kadun koillisosan pituuskaltevuus on huomattava ja se kulkee Mannerheimintietä kohti rinnekatuna. Mannerheimintien ja Yrjönkadun välinen osuus on rakennettu reunoilta porrastetuksi kävelykaduksi. Samalla katuosuudella on sen reunassa myös ajoramppi maanalaiseen pysäköintitilaan. Kävelykatuosuus on päällystetty sahatulla ja ristipäähakatulla graniittikiveyksellä.http://www.hel2.fi/ksv/hela/Kaupunkisuunnittelulautakunta/Esityslistat/061350061.htm 

Kävelykatuosuutta lukuun ottamatta Kalevankatu on pääosin kaksisuuntainen, yksiajoratainen ja päällystetty asvaltilla. Myös jalkakäytävät ovat asvalttipäällysteisiä. Katu on valaistu ylös ripustetuin valaisimin. Kadun lounaisosa on rakennettu kallionjyrkänteen kohdalle, ja se haarautuu kahteen tasoon siten, että se kohoaa puolelta leveydeltään pengerrykselle. Haarat ovat vastakkaisiin suuntiin yksisuuntaiset. Raitiolinja 6 kulki ennen reittimuutosta kadun lounaisosassa Hietalahdenkadulta Ruoholahdenrantaan.

Kalevankadulla on liikennevalot Fredrikinkadun ja Albertinkadun risteyksissä. Lisäksi Hietalahdenkadun risteyksessä on raitiovaunun huomiovalot.

Historia
Ennen vuotta 1928 nykyisen Kalevankadun nimi oli Vladimirinkatu. Katu sai nimensä vuonna 1820 ortodoksisen pyhimyksen Vladimir Suuren ja hänen muistokseen perustetun Pyhän Vladimirin ritarikunnan mukaan. Alkuperäisessä muodossaan nimi oli St. Wladimirs Gatan, mutta vuonna 1836 se lyhennettiin Wladimirsgatan. Suomenkielinen nimi tuli käyttöön 1800-luvun loppupuolella, aluksi muodossa Wladimirinkatu, mutta vuonna 1909 kirjoitusasuksi vahvistettiin Vladimirinkatu (). Nykyisen nimensä katu sai vuonna 1928, ja se liittyy viereisen, samansuuntaisen Lönnrotinkadun nimeen.

Kalevankadun jyrkkä kohta Annankadun ja Fredrikinkadun välisellä osuudella innosti lapsia laskemaan mäkeä, ja toisinaan kelkka liukui aina Albertinkadulle asti. Liikenteen ajan mittaan lisääntyessä poliisin oli lopulta puututtava vaaralliseen leikkiin.

Kalevankadun länsipään molemmin puolin sijaitsevissa kortteleissa toimi aikoinaan Valion meijeri ja pääkonttori. Valiolle kuuluneessa laboratoriorakennuksessa Kalevankadun varrella teki aikoinaan myös A. I. Virtanen tutkimuksiaan. Osa rakennuksista on yhä jäljellä, mutta monet niistä on purettu sen jälkeen, kun Valio 1980-luvulla lopullisesti muutti Pitäjänmäelle. Nykyisin paikalla on moderneja asuinrakennuksia.

1900-luvun vaihteessa kadulla asui runsaasti eri alojen tunnettuja taiteilijoita. Yksityiskodeissa taiteet kukoistivat; saattoipa sattua, että esimerkiksi Wladimirinkatu 19:ssä kuuli samanaikaisesti neljän kotiorkesterin musisointia. Talon rakennuttaja asessori ja tullihallituksen kamreeri Alfred Blomstedt asui perheineen vuosikymmeniä kyseisessä osoitteessa. Blomstedtien ohella talossa asuivat 1900-luvun vaihteen molemmin puolin muun muassa ministeri Alexis Gripenberg, matematiikan professori, senaattori Edvard Rudolf Neovius, senaattorit Ernesti Forsman, Gustaf Fellman ja August Nybergh (myöhemmin af Nyborg). Af Nyborgin poika Karl Adolf oli eräs aikakauslehti Euterpen nuorista radikaaleista. Lisäksi talossa asustelivat muun muassa eversti Reinhold Ehrnrooth, hovineuvos ja kirjailija Kaarlo Slöör (kirjailijanimeltään Santala), aktivisti ja itsenäisyystaistelija Herman Stenberg veljineen, tupakkatehtailija Valdemar Klärich, kielenkääntäjä ja sanomalehtimies K. V. Puuska sekä laulaja Saima Neovi.

Myös Wladimirinkatu 21:ssä harrastettiin säveltaiteita. Talossa asuivat säveltäjät Fredrik Pacius ja Erkki Melartin. Hieman vinottain vastapäätä asui säveltäjä Oskar Merikanto. Wladimirinkatu 17:ssä sijaitsevan talon omisti puolestaan kanttoriurkuri Lauri Hämäläinen. Wladimirinkatu 19:n talonmies oli muurari Kustaa Helenius, kirjailija Mika Waltarin isoisä.

Puutalotontit Kottaraisen korttelissa
Osoitteissa Kalevankatu 39, 41 ja 43 on säilynyt 2000-luvulle kolme matalaa puutaloa. Niiden suunnittelijat ja tarkat valmistumisvuodet eivät ole tiedossa. Vuonna 1833 Helsingin kaupunki myi 39:n tontin kirvesmies G. Hellmanille, 41:n puolestaan kirvesmies Enok Eklundille ja 43:n kirvesmiehen leskirouva Gustafva Åkerhomille. Talojen omistajat vaihtuivat tuon tuostakin, ja ilmeisesti taloja on joko palanut tai niitä on purettu, sillä Kalevankatu 39:ää varten hyväksyttiin uudet piirustukset 1883. Nykyinen puutalo kuin myös 41:n talo on 1880-luvulta. Gustafva Åkerholm myi pienen puutalonsa panimonrenki Fredrik Frimanille, ja tontille valmistui uudisrakennus vuonna 1844.

Rakennusryhmässä toimi aiemmin Helsingin kaupunginmuseon alainen Koulumuseo.

Kottaraisen vanhimmassa kivitalossa Kalevankatu 45:ssä asui varakasta väkeä: kadunpuoleinen ovi oli paraatiovi, jota runsaslukuinen palvelusväki ei saanut käyttää. Huoneistojen saleissa oli sinisen ja kullan värisiä enkeliaiheisia kattomaalauksia. Myös porttikäytävien holvit oli koristeltu kattomaalauksin. Kalevankatu 45:n talonmies sai surmansa ilmapommituksessa helmikuussa 1944: rouva oli ollut koiransa seurassa kävelyllä Hietalahdentorilla. Samassa pommituksessa myös Kalevankadun ja Abrahaminkadun kulmatalo sai osuman. Pommi putosi pihalle tallin kohdalle ja sytytti talon palamaan.

Arkkitehtuuri
Kalevankadun rakennukset ovat pääosin vuosilta 1860–1974. Kadun lounaisimmassa osassa on myös 1980-luvun arkkitehtuuria. Kalevankadun ja Yrjönkadun risteyksessä sijaitsee noin 70 metriä korkea Hotelli Torni, joka valmistui vuonna 1930.

Rakennuksista on lueteltu pariton ja parillinen puoli erikseen koillisesta lähtien, kursiivilla on mainittu poikkikadut.

Pariton puoli
Mannerheimintie
Kalevankatu 1, arkkitehti Kurt Simberg, valmistumisvuosi 1963
Kalevankatu 3, Gustaf Estlander, 1913
Yrjönkatu
Kalevankatu 5, Jung & Jung, 1930 (Hotelli Torni)
Kalevankatu 7, Georg Wasastjerna, K. V. Polón, 1903
Kalevankatu 9, Mauritz Gripenberg, 1903
Kalevankatu 11, Vilho Penttilä, 1908
Kalevankatu 13, Väinö Vähäkallio, 1923
Annankatu → Kampin keskus
Kalevankatu 15, Grahn Hedman & Wasastjerna, 1898
Kalevankatu 17, F. A. Sjöström, 1886
Kalevankatu 19, C. R. Cederberg, K. A. Tavaststjerna, 1889
Kalevankatu 21, Florentin Granholm, 1879 (korotukset Karl Johan Grönstrand 1890 ja Zaida Finkenberg 1892)Kalevankatu 21 Etelä-Suomen julkisivupalvelu. Viitattu 24.4.2021.Miska Rantanen: Helsinkiläistalon kunnostus paljasti yllätyksen: Tämä nainen suunnitteli arvotaloja jo ennen maailman ensimmäistä naisarkkitehtiä Helsingin Sanomat 20.1.2020. Viitattu 24.4.2021.
Kalevankatu 23, Markus Visanti, Kalle Niukkanen, Tauno Salo, 1955
Fredrikinkatu
Kalevankatu 25, Helge Lundström, 1938
Kalevankatu 27, Haakon Lindén, 1928
Kalevankatu 29, Kokko & Kokko, 1965
Kalevankatu 31, Ragnar Wessman, 1937
Kalevankatu 33, G. W. Nyberg, 1907
Kalevankatu 35, Nils Salin, 1888
Albertinkatu
Kalevankatu 39, ei tiedossa, ?
Kalevankatu 41, ei tiedossa, ?
Kalevankatu 43, ei tiedossa, ?
Kalevankatu 45, Florentin Granholm, 1877, J.F. Pihlgren 1881, K. Nenonen, 1890
Kalevankatu 47, Iikka Martas, Jussi Lappi-Seppälä, 1950
Abrahaminkatu
Kalevankatu 49, Toivo Korhonen, 1970
Kalevankatu 51, T. Välimaa, 1935
Kalevankatu 53, Aulis E. Hämäläinen, Matti Hämäläinen, 1936
Hietalahdenkatu
Kalevankatu 55, Joh. Roine, 1913
Kalevankatu 57, Aili ja Niilo Pulkka, 1961
Ruoholahdenranta 5, Kalevi Ruokosuo, 1985
Ruoholahdenranta

Parillinen puoli
Mannerheimintie
Kalevankatu 2, Kiseleff & Heikel, 1887
Kalevankatu 4, Arvo O. Aalto, Niilo Kokko, 1939
Yrjönkatu
Kalevankatu 6, A. Hytönen, R-V. Luukkonen, 1938
Kalevankatu 8-10, Ressun lukion rakennus, Sebastian Gripenberg, 1880
Kalevankatu 12, Toivo Korhonen, 1967
Annankatu → Kampin keskus
Kalevankatu 14, Karl Lindahl, 1908
Kalevankatu 16, Georg Wasastjerna, K.V. Polón, 1903
Kalevankatu 18, Fl. Granholm, 1877
Kalevankatu 20, Eino Tuompo, 1967
Kalevankatu 22, Einar Flinckenberg, 1932
Fredrikinkatu
Kalevankatu 24, Emil Fabritius, Valter Jung, 1914
Kalevankatu 26, Esko Kahri, Jussi Mikkilä, Paavo Mykkänen, 1974
Kalevankatu 28, W. G. Palmqvist, 1928
Kalevankatu 30, Ole Gripenberg, 1928
Kalevankatu 32, Palmqvist & Sjöström, 1917
Kalevankatu 34, ei tiedossa, 1860
Albertinkatu
Kalevankatu 36, Helge Lundström, 1938
Kalevankatu 38, Ragnar Wessman, 1928
Kalevankatu 40, Georg Jägerroos, 1940
Kalevankatu 42, Helge Lundström, 1935
Kalevankatu 44, Iikka Martas, Jussi Lappi-Seppälä, 1948
Kalevankatu 46, Heikki ja Kaija Siren, 1951
Abrahaminkatu
Kalevankatu 48, Evert Lagerspetz, 1884
Hietalahdenkatu
Kalevankatu 48, Evert Lagerspetz, 1882
Kalevankatu 50, Väinö E. Leino, 1926
Kalevankatu 52, von Essen Kallio & Ikäläinen, 1913
Kalevankatu 54, David Frölander-Ulf, 1925
Kalevankatu 56a, ei tiedossa, ?
Kalevankatu 56b, ei tiedossa, ?
Ruoholahdenranta

Lähteet
Korttelit.fi (kaikkien artikkelin talotietojen lähde) 
Ollila, Kaija, Toppari, Kirsti: Puhvelista Punatulkkuun. Helsingin vanhoja kortteleita, 1975 Sanoma Osakeyhtiö,  (Historia ja Kottaraisen kortteli -kappaleiden päälähde)

Viitteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Helsingin kadut
Luokka:Kamppi