Matti Rag Paananen

Matti Rag Juhani Paananen (9. marraskuuta 1939 Turku – 24. huhtikuuta 2022 Turku) oli suomalainen säveltäjä, sovittaja, pianisti, runoilija ja taidemaalari. Hän sävelsi seitsemän sinfoniaa sekä pienimuotoisempia teoksia ja teki kappaleita muun muassa Taru Valjakalle ja Anneli Saaristolle. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Saariston levyttämät Federico García Lorcan runoihin sävelletyt laulut sekä lauluteos Kalevala – sinfoninen sarja. 

Ura
Paanasen isä oli pankkivirkailija ja äiti taidetanssija. Musiikkia hän opiskeli pianisti Asser Paasimaan ja kapellimestari Arvo Airaksisen johdolla. 

Paananen aloitti muusikonuransa ravintolapianistina 1960-luvun alussa. Hän soitti tuohon aikaan bändinsä kanssa jazzia ja ragtimea, josta hän sai sittemmin virallistetun lisänimensä. Paananen työskenteli myös merimiehenä ja kullankaivajana, ja hänet vihittiin vaimonsa kanssa Afrikassa maasaiden heimoon kuuluviksi. Pariisi oli Paanasen lempipaikka, jota hän useasti kuvasi maalauksissaan. Hän maalasi vuodesta 1978 useita satoja teoksia, ja hänen kotonaan Turun Hirvensalossa on oma taidegalleria Ragala. 

Jazzpianistina hän esiintyi lukuisissa konserteissa sekä levyillä. Hänen pääteoksensa on tuhat ja yksi osaa sisältävä sarjasävellys Tuhannen ja yhden yön laulut, jota hän sävelsi 16 vuotta (1977–1993). Eräänlainen jate edelliselle, Venyvä käsite (Elastic Concept), sisältää 200 osaa, lähinnä lauluja. Sarjassa Varjojen loisteessa on 180 laulua. Raamatun pohjalta hän sävelsi 12 ensimmäistä lukua ja useita lauluja sarjaan Korkea Veisu. Oratorio Jobin kirja sai kantaesityksensä vuonna 2010 Turun Mikaelinkirkossa. Monologiooppera Dzyanin kirja eli Kaiken synty (Blavatsky) valmistui 1993. Guinnessin Suuri Ennätyskirja (1976 ja 1994) kertoo, että Paanasen säveltämä 42-tuntinen jazzteos Vuoden päivät (The Year) on maailman pisin yhtenäinen sävelkokonaisuus.      

Paananen sai usein ideat sinfonioihinsa eksoottisista aiheista, esimerkiksi Robinson Crusoe -sinfonian hän sävelsi vietettyään aikaa samalla saarella, jolle Robinson Crusoe kirjan mukaan haaksirikkoutui. Samoin paikan päällä Amazonjoella hän sävelsi WWF:lle albumin Amazon, jota myytiin Amazonian sademetsien suojelun hyväksi. Afrikassa hän sävelsi WWF:lle villieläinten suojeluun rahaa keränneen CD-levyn The Sounds of Wild sekä sinfonian The White Maasai’s Jazz Symphony (kantaesitettiin 2009). Rag’s Blues Symphony valmistui vuonna 2000, mutta jäi Paanasen elinaikana esittämättä. Sinfonian Treasure Island (kahdeksas sinfonia) pianopartituurin Paananen sävelsi Karibianmerellä Grenadassa 1994–1995. Hänen musiikkiaan on kuultu elokuvassa Rakastunut rampa (1975) sekä televisiosarjassa Vihreän kullan maa. Lisäksi hän sävelsi musiikkia dokumenttielokuviin, kuten Aleksis Kiven (1984), Elias Lönnrotin (1985)  ja Pentti Haanpään (1988) elämäkertaelokuviin. 

Esko Favén ohjasi Paanasesta tehdyn dokumenttielokuvan Ompelin säkin iholleni vuonna 1983. Dokumenttielokuva Sinfonia Robinson Crusoelle valmistui 1986. Paananen kuvasi ja sävelsi ystävästään "Amazonin erakosta" Pekka Soinista dokumentin Amazonin yksinäisyys vuonna 1987 Perun Pacaya-joella.

Paananen teki pitkään huumeidenvastaista valistustyötä vaimonsa Ammin kanssa heidän tyttärensä kuoltua huumausaineiden yliannostukseen 21-vuotiaana vuonna 1987. Konsertteja pidettiin ympäri Suomen, lähinnä kouluissa yli 200. 

Paananen ei saanut milloinkaan monivuotista apurahaa. Hän ei myöskään käyttänyt työttömyyskorvausta, vaan sävelsi nämäkin ajat uusia teoksia kuten Raamattua tai sinfonioita. Hän sai Turun kaupungin taidepalkinnon vuonna 1985 ja hänelle istutettiin oma tammi (tunnistuslaattoineen) 2018 Turun Samppalinnan puistoon. Valtion taiteilijaeläkkeen hän sai vuonna 1999.

Paananen kuoli vaikeaan sairauteen 82-vuotiaana. Hänet on haudattu Turun hautausmaalle.

 Kirjallinen tuotanto 






Taide ja nerous: Osa III. Turku: Turbator, 2012. 
Taide ja nerous: Osa IV. Turku: Turbator, 2012. 
Taide ja nerous: Osa V. Turku: Turbator, 2013. 
Taide ja nerous: Osa VI. Turku: Turbator, 2013. 
Taide ja nerous: Osa VII. Turku: Turbator, 2014. 
Taide ja nerous: Osa VIII. Turku: Turbator, 2014. 
Taide ja nerous: Osa IX. Turku: Turbator, 2015. 
Taide ja nerous: Osa X. Turku: Turbator, 2015. 
Mietelmäkuvia. Omakustanne, 2018. 

 Albumit 

 Vesa-Matti Loiri
 Arja Saijonmaa 
 Vesku Loiri & Rag Paananen:  
 Matti Rag Paanenen & Anneli Saaristo: 
 (Pekka Kejosen teksteihin, solistina Annariitta Minkkinen)

  sävelletty WWF:lle.

 sävelletty WWF:lle. 
 Anneli Saaristo, Kalle Fält, Jenni Paananen
  Anneli Saaristo, Kalle Fält, Jenni Paananen

 (2003) solistina Taru Valjakka
  solistina Kalle Fält
 Anneli Saaristo
 Matti Rag Paananen
 Matti Rag Paananen, Mikko Luolajan-Mikkola
  solistina Pepe Lehdontie
  sekakuoro Työn laulajat, Mikko Perkoila
 (4. sinfonia), Turun filharmoninen orkesteri, solisti Taru Valjakka
 Turun kaupunginorkesteri, kap.mest. Pertti Pekkanen
 (2019) Rag piano, TFO

 Nuottijulkaisuja 
 Tuhannen ja yhden yön lauluja (Turun kaupungin kulttuurilautakunta) 1993
Prinsessan testamentti (Amazonian hiljaisuus, Amazon). 1993 Turun Tähtituotanto Oy.
Alexis Kivi 1992 (Turun Tähtituotanto Oy) 
Federico García Lorca 1999 (Turun kaupunki)
Tangot. 2009 (Turun kaupunki)  
Ei naurata Turbator 2013. ISMN 979-0-9001702-0-0
St. Piano. Turbator 2014. ISMN 979-0-9001702-1-7
Laula Hiljaa. 2021. ISMN 979-0-55001-551-7
RunoRequiem. 2021. 

 Lähteet 
 http://ragala.net/
 http://mattirag.fi/

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Matti Rag Paanasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Luokka:Suomalaiset säveltäjät
Luokka:Suomalaiset sovittajat
Luokka:Suomalaiset runoilijat
Luokka:Vuonna 1939 syntyneet
Luokka:Vuonna 2022 kuolleet