Josh White

Joshua Daniel ”Josh” White (11. helmikuuta 1914 Greenville, Etelä-CarolinaWhiten syntymätodistuksessa Greenvillen oikeustalolla on tämä syntymäpäivä – 5. syyskuuta 1969 Manhasset, New York) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, kitaristi, näyttelijä ja ihmisoikeusaktivisti.

Ura

1920-luvulla Josh White kiersi Yhdysvaltoja yhdessä sokeiden katumuusikoiden kuten Blind Lemon Jeffersonin, Blind Blaken ja Blind Joe Taggertin kanssa. Vuonna 1927 White saapui Blind Joe Taggertin kanssa Chicagoon ja Paramount Recordsin Mayo Williams huomasi Whiten kyvyt ja alkoi käyttää häntä sessiokitaristina. Whiten ensimmäinen oma levytys Paramountille oli yhdessä Taggertin kanssa esitetty ”Scandalous and a Shame”. 

Whitesta tuli blues- ja gospel-tähti 1930-luvulla, jolloin hän levytti kappaleita kuten ”Jesus Gonna Make Up My Dying Bed” (Led Zeppelin versioi kappaleen nimellä ”In My Time of Dying” vuonna 1975), ”Blood Red River”, ”Low Cotton”, ”Lay Some Flowers On My Grave” (josta on useita cover-versioita), ”Lord I Want to Die Easy” (useita cover-versioita), ”Paul & Silas Bound In Jail”, ”Black Man”, ja ”Silicosis is Killing Me”. Tämä aikakausi päättyi onnettomuuteen helmikuussa 1936, jolloin White löi nyrkkinsä läpi lasioven ja sai siihen kuolion.

1940-luvulla White nousi suosioon New Yorkissa, jossa hän esiintyi yhdessä muun muassa Billie Holidaynhttp://www.elijahwald.com/josh.html ja Leadbellyn kanssa. Hänen suosituin kappaleensa ”One Meatball” oli ensimmäinen miljoonamyyntiin yltänyt afroamerikkalainen levytyshttp://www.esperstamps.org/aa47.htm . Vuonna 1941 White esiintyi Valkoisessa talossa ja oli Franklin ja Eleanor Rooseveltin ystävä. Tästä huolimatta vuonna 1950 White päätyi ”mccarthyismin” aikakaudella Red Channels -nimiselle mustalle listalle, johon oli kerätty artisteja, joita pidettiin kommunismin kannattajina. White kiersi Eurooppaa ja nousi 1960-luvun alun folkin nousun myötä yhdeksi Yhdysvaltain suosituimmista folklaulajista.

Yksityiselämä

1960-luvulla Whiten terveys heikkeni ja hän kuoli 55-vuotiaana sydänleikkauksessa.

Whiten poika on muusikko Josh White Jr. (s. 1940). 26. heinäkuuta 1998 Yhdysvaltain postilaitos julkaisi Josh Whiten kunniaksi 32-sentin arvoisen postimerkin.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 

  Elijah Wald: Josh White: Society Blues (kirja Googlessa)

 Aiheesta muualla 

 Kuvitettu diskografia

Luokka:Yhdysvaltalaiset bluesmuusikot
Luokka:Yhdysvaltalaiset folkmuusikot
Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit
Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1914 syntyneet
Luokka:Vuonna 1969 kuolleet