Kalevi Rahikainen

Kalevi Ferdinand Rahikainen (3. huhtikuuta 1927 Koskenpää – 9. huhtikuuta 1992 Espoo) oli suomalainen runoilija.

Rahikainen julkaisi esikoisrunokokoelmansa Hyvää huomenta vuonna 1958. Samoihin aikoihin hän liittyi myös jäseneksi taiteilijaryhmä Kiilaan. Rahikaisen runojen aiheina olivat sodanvastaisuus, kansalaissodan muistot ja myös kuoleman ja katoavaisuuden teemat.

Rahikainen kirjoitti vappu- ja joulurunoja eri ammattiyhdistyslehtiin (Palkkatyöläinen, Rakentaja, Ahjo) ja hän toimi myös 1960-luvulta lähtien Porissa ilmestyneen Satakunnan Työ -lehden kolumnistina. Rahikainen julkaisi monet runokokoelmistaan omakustanteina, sillä hän halusi saada ne nopeasti julkaistua, ja lisäksi hänellä oli itsellään kirjapainoalan työkokemusta ja myös painokone käytettävissä. Omakustannekirjojen painosmäärät jäivät kuitenkin materiaalikulujen vuoksi pieniksi, keskimäärin noin 1000 kappaleeseen. 

 Teoksia 
  Hyvää huomenta!, runoja. Omakustanne, Helsinki 1958
  Kuin maa: Valikoima kauneimpia runoja. Omakustanne, Helsinki 1958
  Aurinko on vielä nuori, romaani. Karisto 1962
  Vaiti minussa, runoja. Akateeminen kustannusliike, Helsinki 1962
  Kaikki se: Uusiromanttinen romaani kesästä ja rakkaudesta. Karisto 1966
  Paikka maassa, runoja. Omakustanne, Helsinki 1969
  Asiakirja: Kirjeet, asiat, säkeet, omistukset. Omakustanne, Helsinki 1970
  Pois päin, runoja. Omakustanne, Helsinki 1972
  EKAlogia, juhlaruno, piirrokset Elisabeth Rahikainen. EKA-market, Kannelmäen tavaratalo, Helsinki 1973
  Minä, Urho ja Mao, romaani. Weilin & Göös 1973
  Välähtää ikuinen silmissä, runoja. Weilin & Göös 1977


 Lähteet 

 Pekkarinen, Immo: Heräjä taas laula nouse – Kalevi Rahikaisen tuotannosta

 Aiheesta muualla 
 Immo Pekkarinen: Kalevi Rahikainen 1927–1992.

Luokka:Suomalaiset runoilijat
Luokka:Vuonna 1927 syntyneet
Luokka:Vuonna 1992 kuolleet