Vapaa Venäjä

Vapaa Venäjä on marssimuotoinen työväenlaulu, josta tunnetaan useita suomalaisia tekstiversioita ja levytyksiä.

Kappaleen sävel on venäläisestä marssilaulusta ”Slaavilaistytön jäähyväiset” (Proštšanije slavjanki), jonka säveltäjäksi ilmoitetaan tavallisesti Vasili Agapkin (1884−1964), mutta se perustuu ilmeisesti alkujaan venäläiseen kansansävelmään. Kappaleen tunnetuimman suomalaisen sanoitusversion tekijää tai tekijöitä ei tunneta, mutta sanoituksen on arveltu syntyneen Suomen sisällissodan jälkeen suomalaisten punapakolaisten keskuudessa Neuvosto-Venäjällä ja kulkeutuneen sieltä Suomeen.

Julkiseen keskusteluun ”Vapaa Venäjä” nousi Suomessa 1920-luvun puolivälin jälkeen, kun siitä tuli suosittu kappale työväenjärjestöjen tapahtumissa. Jo vuosikymmenen alussa kappale oli kuitenkin alkanut levitä Pohjois-Amerikan suomalaistyöläisten keskuudessa. Niin Suomessa kuin amerikansuomalaisissa yhteisöissä kappaleesta tuli 1920-luvun mittaan ennen muuta kommunistisen työväestön tunnuskappale, jolla he erottautuivat sosiaalidemokraateista kamppaillessaan työväenjärjestöjen hallinnasta. Sosiaalidemokraatit ja oikeistolaiset puolestaan yhdistivät ”Vapaan Venäjän” kommunismin leviämiseen Suomessa, mistä syystä laulun esittäminen herätti voimakasta arvostelua 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa.

”Vapaan Venäjän” suosiosta amerikansuomalaisten keskuudessa kertoo se, että Yhdysvalloissa kappaleesta tehtiin peräti neljä eri versiota. Otto Pyykkösen levyttämässä ensimmäisessä versioissa oli erilainen sanoitus kun myöhemmässä Jukka Ahdin levytyksessä. Pyykkösen levyttämän version sanoittaja oli amerikansuomalainen työväenkirjailija Eemeli Rautiainen. Kööpenhaminassa 11.–12. huhtikuuta 1929 äänitetyn savikiekon B-puolella Warnys Danseorkester soittaa ”Vapaan Venäjän”. Ensimmäinen Suomessa tehty levytys oli Solistiseitsikko Otavan Rytmi-merkille vuonna 1955 tekemä versio. Ensimmäisen Suomessa levytetyn lauluesityksen kappaleesta teki Reijo Frank vuonna 1969. Frankin levytys liittyi vasemmistolaiseen poliittiseen laululiikkeeseen, joka antoi uuden elämän monille muillekin vanhoille työväenlauluille. Toisen maailmansodan jälkeen ”Vapaan Venäjän” merkityksiä Suomessa muovasi myös sen sävelmän saavuttama suosio Neuvostoliitossa, missä sävelmää alettiin käyttää muun muassa puna-armeijan ohjelmistossa ja elokuvissa.

Sanat
Maailman raatajat, 
sorron kahleet pois!

Meitä keisarit ei enää hoivaa
eikä veriset julmuritkaan.
Tovereissamme meillä on voimaa
vapauttamme puolustamaan.

Me kahlehia
kyllin oomme kantaneet,
ja kaikki toverimme
on vankityrmiin sortuneet.

Meitä keisarit ei enää hoivaa
eikä veriset julmuritkaan.
Tovereissamme meillä on voimaa
vapauttamme puolustamaan.

Jo ääni vapauden
kultahelminä helähtelee.
Sen tenho valtaa
ja kahleet poistaa
kaikk' ansat julmain tyrannein.

Toverit kuulkaa,
jo murtuu kahleet
pois tieltä onnen, 
vapauden!

 Amerikansuomalaiset levytykset 

 Otto Pyykkönen, äänitetty 11/1924, New York, orkesterin säestyksellä (Columbia 16058/Columbia 3003-F)
 (Arvid) Lang & (John) Lager, hanuriduo, äänitetty 06/1924 (Columbia 16125/Columbia 3011-F)
 B.S.S. Clubin Orkesteri (Brooklynin Suomalainen Sosialisticlubi), johtajanaan Oskar Tofferi, äänitetty 11.7.1928 (Columbia 16067/Columbia 3084-F|Columbia 3174-F)
 Jukka Ahti, äänitetty 5.2.1930, New York, Alfredo Cibellin johtama orkesteri, kappaleen tekijäksi ilmoitettu W.N.Kostakowsky (RCA Victor V-4068)
 Lähteet 

Luokka:Kapinasävelmät
Luokka:Työväenlaulut
Luokka:Venäläiset musiikkikappaleet