Projekti 667A

Projekti 667A () oli Neuvostoliiton laivaston strateginen ballistisin keskimatkan R27-ydinohjuksin varustettujen ydinsukellusveneiden muodostama alusluokka kylmässä sodassa. Veneitä rakennettiin 34 kappaletta vuodesta 1968 lähtien.

Luokka edusti Neuvostoliiton ohjussukellusveneiden toista sukupolvea ja oli verrattavissa Yhdysvaltain laivaston aluksiin. Ne olivat hiljaisempia kuin edeltäjänsä Projekti 658:n veneet ().

 Suunnittelu 
Suunnittelu alkoi 1958 OKB-18:ssa, jossa tehtiin kaksi erilaista suunnitelmaa. Näistä toinen hyväksyttiin. Molempien suunnitelmien pääsuunnittelijana oli Abram S. Kassatsijer. Ongelmien ilmaantuessa pääsuunnittelijaksi tuli Sergei I. Kovaljov ja ensimmäiset valmistuneet veneet olivat tyyppiä 667A, joka hyväksyttiin tuotantoon 1962. Veneessä oli kaksi erillistä painevesireaktoria VM-2-4 ja kaksi potkuria.

pienoiskuva|palava 667A, K-219 merellä 1.10.1986
Aseistuksena on 16 kappaletta R-27-ohjuksia, joiden kantomatka on noin 2 400 kilometriä. Ohjukset on sijoitettu rungon sisään kahteen riviin. Ne voidaan laukaista kahdeksan minuutin valmistelulla 40–50 metrin syvyydestä veneen liikkuessa 3–4 solmua. Laukaisu tapahtuu neljän ohjuksen ryhmissä, joissa kahden ohjuksen väli on 8 sekuntia. Sen jälkeen veneen pitää palata takaisin laukaisusyvyyteen. Toisen ja kolmannen sarjan välissä on pumpattava vettä tankeista siiloihin, joka vie 15–20 minuuttia.
Ohjuksen kantomatkan vuoksi laukaisu tapahtuu Yhdysvaltain rannikon edustalta. 1970-luvulla kolme venettä oli jatkuvasti partioimassa Bermudan itäpuolella. Yksi veneistä menetettiin, kun K-219 upposi 6. lokakuuta 1986 ohjusosaston tulipalon jälkeen Hatterasin syvänteeseen Bermudan itäpuolelle. Veneessä on arviolta 34 ydinkärkeä ja kaksi reaktoria.

Neuvostoliitto kehitti veneisiin taistelujärjestelmän, joka mahdollisti signaalien vastaanoton 50 metrin syvyydestä veneen perässä vedettävän antennin avulla. Ensimmäisissä neljässä veneessä oli Sigma-navigaatiojärjestelmä ja seuraavissa Tobol, joka oli ensimmäinen neuvostoliittolainen satelliitteja käyttävä navigointijärjestelmä.

 Alukset 
Ensimmäinen projektin 667A alus laskettiin vesille 1964 Severodvinskissa ja suoritti vastaanottokokeet heinäkuussa 1967. Se otettiin palvelukseen saman vuoden lopussa. Vuosina 1967–1974 veneitä rakennettiin 34, joista 24 Severodvinskissa ja kymmenen Komsomolsk-na-Amuressa.

Jatkokehitelmät
Projekti 667A:sta tehtiin useita muunnoksia. K-140 muunnettiin projektissa 667AM "Navaga-M" () kuljettamaan kiinteäpolttoaineista RS-16-ohjusta ()Gardiner, Robert s. 403, joka oli Neuvostoliiton ensimmäinen sukellusveneisiin sijoitettava kiinteäpolttoaineinen ballistinen ohjus. Ei ole selvää miksi vain yksi tällainen vene tehtiin. Se palveli kuitenkin vuoteen 1990.

Vuosina 1972–1983 projektin 667AU veneet varustettiin uudella D-5U-laukaisujärjestelmällä ja R-27U-ohjuksi, jonka kantomatka oli 3 000 kilometriä ja siihen sai useampia taistelukärkiä.

Vuonna 1983 projektissa 667M "Andromeda" () varustettiin K-420 12 ydinkärkisellä Meteorit-M () risteilyohjuksella, jotka sijoitettiin painerungon ulkopuolelle. Kahdella ydinkärjellä varustettu ohjus oli kokeellinen ja lensi kaksinkertaisella yliääninopeudella 5 000 km. Ohjuksella tehtiin 21 koetta Barentsinmerellä joulukuusta 1983 alkaen ennen projkektin keskeyttämistä loppuvuodesta 1989, jonka jälkeen alus palautettiin pohjoiseen laivastoon torpedoin varustettuna veneenä. Massiivisella ohjukselle sovitettu vene oli 152 metriä pitkä.Hampshire 2018 s. 38-39

Vuonna 1976 tehtiin päätös projektista 667AT "Gruša" (), jossa muunnettiin K-253, K-395 ja K-423 kantamaan strategista RK-55 "Granat" risteilyohjusta. Lisäksi kolmen muun muunnostyötä suunniteltiin, muttei toteutettu. Veneiden keskikohdan ohjussiilo-osasto korvattiin uudella. Muunnostyö oli seurausta SALT-aserajoitussopimuksesta. Vene piteni 141,7 metriin.

Vuonna 1990 projektissa 09774 (667АН) () muutettiin K-411 "Orenburg" emälaivaksi Paltus-minisukellusveneille ja tieteelliseen tutkimukseen. Veneen pituudeksi tuli 160 metriä, joten se oli projekti 667A:n veneistä pisin.

Vuosina 1979–1983 projekti 667AK "Akson-1" () muutettiin K-403 "Kazan" koealukseksi, joka varustettiin ohjusten sijaan radiolaitteistolla ja hinattavalla hydroakustisella laitteistolla.

Lähteet

667A YANKEE I
667AR YANKEE NOTCH, FAS
667A YANKEE I , Globalsecurity

 Viitteet 

Luokka:Neuvostoliiton laivaston sukellusveneet
Luokka:Sukellusveneluokat