TWA:n lento 847

TWA:n lento 847:n kaappaus tapahtui perjantaina 14. kesäkuuta vuonna 1985, kun kaksi libanonilaista šiiaislamistisen Hizbollahin alajärjestön Amalin jäsentä kaappasi TWA:n Kairosta lähteneen lennon ensimmäisen välilaskun jälkeen Ateenassa. Koneen määränpäänä oli Lontoo ja edessä piti olla vielä välilasku Roomaan.Vuosikirja 85. Amal-sissit kaappasivat lentokoneen, sivu 158. KG Bertmark Kustannus Oy

Lentokoneessa oli 139 matkustajaa ja 8 henkilökunnan jäsentä. Yksi panttivangeista oli Yhdysvaltain laivaston sukeltaja, joka murhattiin koneessa. Kaappausdraama kesti 2 viikkoa.

 Kaappauksen alkuvaihe 
Trans World Airlinesin lento nousi Ateenan lentoasemalta kohti Rooman kansainvälistä lentoasemaa, pian nousun jälkeen lennon kaappasi kaksi libanonilaista miestä, jotka olivat salakuljettaneet koneeseen pistooleita ja kranaatteja Ateenasta.

 Beirutista Algeriin edestakaisin 
Lentokone suuntasi Kreikan ilmatilasta kohti Lähi-itää ja teki ensimmäisen välilaskun Libanonin pääkaupunki Beirutiin, jossa kone tankattiin ja 19 matkustajaa vapautettiin. Lentokone suuntasi kohti Algeria, jossa vapautettiin 21 matkustajaa. Yöllä lento suuntasi takaisin Beirutiin.

Kaapparit ilmoittivat, että noin 764 Israelin vankiloissa ollutta libanonilaistaistelijaa tulisi vapauttaa.

Kone palasi vielä Beirutiin, jossa kenttähenkilökunnan kanssa käydyn kiivaan sanaharkan jälkeen kaapparit tunnistivat Robert Stethemin Yhdysvaltain laivaston sukeltajaksi, pieksivät hänet henkihieveriin ja lopulta ampuivat hänet kuoliaaksi heittäen ruumiin kiitotielle.

Polttoainelisäyksen jälkeen koneen oli tieto Israelin vapautusoperaation pelosta jonka takia kone lähti takaisin Algeriin jossa vapautettiin 60 kreikkalaista panttivankia.

Koneen lennettyä vielä kerran Beirutiin Libanonin oikeusministeri ja Amal-miliisin johtaja Nabih Berri ilmoitti että koneessa jäljellä olleet 39 amerikkalaista panttivankia oli viety Beirutiin eri piilopaikkoihin. Yhdysvallat uhkasi Libanonia sotilaallisesti ja taloudellisesti elleivät Amal-sissit vapauta panttivankeja. Uhkauksen vahvisteeksi Yhdysvaltain Välimeren laivasto siirsi aluksiaan Libanonin rannikolle.

Israel ilmoitti olevansa valmis vapauttamaan 735 vankiaan. Kaappaajat vapauttivatkin 18. kesäkuuta kolme panttivankiaan. Tämän jälkeen panttivankeina oli vain amerikkalaisia. Kun Nabih Berri ei osoittanut merkkejä vankien vapauttamiseksi Yhdysvallat kääntyi Syyrian puoleen avun saamiseksi.

Asiassa tapahtui uusi käänne 26. kesäkuuta, kun Yhdysvallat ilmoitti että Syyriaa on pidettävä vastuullisena panttivankien kohtalosta. Presidentti Hafiz al-Assad ymmärsi vihjeen ja ilmoitti olevansa halukas välitysmieheksi. Kun Berri saatiin vakuutettua ettei Yhdysvallat rupeaisi kostotoimiin, panttivangit siirrettiin linja-autolla Damaskokseen. Sieltä panttivangit lähettiin 30. kesäkuuta Yhdysvaltain ilmavoimien lentokoneilla Frankfurtiin Länsi-Saksaan ja edelleen Yhdysvaltoihin.
Kolmantena päivänä tilanteen laukeamisen jälkeen Israelin viranomaiset vapauttivat 3 200 libanonilaista sen jälkeen vapauttaminen tapahtui vaiheittain.

Presidentti Ronald Reagan ilmoitti että vastuulliset terroristit pidätettäisiin ja rangaistaisiin. Myös Beirutia alettiin boikotoimaan lentoliikenteessä.

 Kansallisuudet 
Kaapatussa koneessa olleiden kansallisuudet

KansallisuusMatkustajatHenkilökuntaYhteensä  15  0  15   8  1  9   11  0  11   24  0  24  78  7  85  3  0  3 Yhteensä  139  8  147

Lähteet

Luokka:Vuoden 1985 terrori-iskut
Luokka:Lentokonekaappaukset
Luokka:Beirutin historia