Antti Jalava (suomalainen kirjailija)

Antti (Anton) Fredrik Jalava (vuoteen 1906 Almberg; 18. heinäkuuta 1846 Masku – 3. heinäkuuta 1909 Helsinki) oli suomalainen opettaja, kääntäjä, toimittaja ja kirjailija.  Hän kirjoitti nimimerkeillä A.A ja A.F.A sekä Jalava. Jalava käänsi erityisesti unkarinkielistä kirjallisuutta suomeksi.

 Henkilöhistoria 
Jalavan vanhemmat olivat kirkkoherra Erik Anton Almberg ja Erika Landell. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1863 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1868 ja maisteriksi 1869. Jalava toimi suomen kielen opettajana Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa 1868–1876, Helsingin yksityisessä ruotsalaisessa lyseossa 1870–1871 sekä Helsingin normaalikoulussa 1871–1878. Hän oli Helsingin yliopiston ylimääräinen unkarin kielen lehtori 1881–1909, senaatin suomenkielen kääntäjä 1876–1909 sekä senaatin kirjapainon hoitaja 1887–1909. 

Jalava oli säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn tulkkina 1877–1878, 1882, 1885, 1888 ja 1891.  Pappissäädyn sihteerinä hän oli valtiopäivillä 1894, 1897, 1899 ja 1900. Jalava toimi Uuden Suomettaren ensimmäisenä päätoimittajana 1869–1870 ja sen jälkeen lehden avustajana nimimerkillä Matti ja julkaisi ”Helsinki-kirjeitä”. Hän toimi myös Suomalaisen teatterin johtokunnassa ja suomensi teatterille näytelmiä. Hän oli Suomalaisen kirjallisuuden seuran kielitieteellisen valiokunnan sihteeri sekä vuodesta 1902 seuran toinen varaesimies. Hän toimi myös Kansanvalistusseuran varaesimiehenä ja Helsingin Suomalaisen Klubin johtokunnan ensimmäisenä puheenjohtajana.

Jalava oli naimisissa vuodesta 1875 Alma Sofia Flomanin (1855–1922) kanssa. Perheessä oli neljä lasta. Viron kulttuurihistoriassa Jalava tunnetaan kirjeenvaihdostaan runoilija Lydia Koidulan kanssa.

Jalava vietti vuodesta 1891 perheineen viisi kesää Lappeen pitäjän Laihalan kylässä Laihian talonpoikaistalossa seudulla, jonne vähitellen syntyi kesäasukkaiden huvilayhdyskunta. Jalavat elivät myöhempien huvila-asukkaiden tavoin omavaraistaloudessa, viljelivät esimerkiksi ruista ja perunaa. Näitä kesiä on perheen tytär, tekstiilitaiteilija Ilona Jalava kuvannut teoksessaan Antti Jalava. Tavallisen miehen tarina (WSOY 1948)Tuula Airio, Kadonnutta huvilakulttuuria etsimässä. s. 44–45. Omakustanne 2025 

 Teoksia 
 Unkarin maa ja kansa: Neljäkymmentä matkakirjettä. Omakustanne. Helsinki 1876. (Perustuu kirjeisiin Unkarin matkalta 1874–fdas1875.)
 Kirjapainosta. Kansanvalistus-seura, Helsinki 1879
 Unkarin kielen oppikirja (yhdessä J. Szinnyein kanssa). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1880
 Unkarin albumi, osa 1. Weilin & Göös 1881
 Unkari, osat I ja II. 1882–1883 
 Tapani Szechenyi, elämäkerta. Kansanvalistus-seura, Helsinki 1901
 Frans Deák, elämäkerta. Kansanvalistus-seura, Helsinki 1902
 Kansallinen yhteistoiminta Unkarissa. Suomalaisuuden liiton julkaisuja 1.  Suomalainen liitto 1907

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 

 Miesmaa, J. V.: ”Antti Jalava sanomalehtimiehenä”, Vuosien varrelta: Muistelmia ja tutkielmia, s. 5–68. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1916.

 Aiheesta muualla 
 Rakkauskirjeitä kansallisen innostuksen alkuajoilta, Suomen Kuvalehti, 20.03.1937, nro 12-13, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Suomalaiset opettajat
Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Suomalaiset päätoimittajat
Luokka:Suomentajat
Luokka:Vuonna 1846 syntyneet
Luokka:Vuonna 1909 kuolleet