Schleitheimin tunnustus

Schleitheimin tunnustus oli Sveitsin anabaptistien noin vuonna 1527 Schleitheimissä laadittu tunnustus, jonka seitsemään artiklaan on koottu anabaptistien oppeja, joita siis ainakin osa Sveitsin anabaptisteista noudatti. Laatinutta kokousta johti Michael Sattler.Gunnar Westin, Vapaan kristillisyyden historia, s. 98-99.

Artiklojen sisältö tiivistettynä:

I. Kaste
Oltiin yksimielisiä siitä, että kaste on annettava kaikille, jotka katumuksessa ovat muuttaneet elämänsä ja todella uskovat. Tähän liittyy myös paavilta saadun lapsikasteen hylkääminen. Tässä anabaptistit viittaavat Raamattuun ja apostolien esimerkkiin.Gunnar Westin, Vapaan kristillisyyden historia, s. 99-100.

II. Panna (Erottaminen)
Erottamista syntiä tehneitä seurakunnan jäseniä vastaan on käytettävä kolmiasteisena, missä viitataan Matteuksen evankeliumin 18. lukuun.Gunnar Westin, Vapaan kristillisyyden historia, s. 100.

III. Leivänmurto (Ehtoollinen)
Ehtoollinen on muistoateria. Siihen osallistuvien pitää ensin olla kastettuja ollakseen yhdistyneitä Kristuksen ruumiissa eli seurakunnassa, jonka pää Kristus on. Ehtoolliseen osallistuvilla on oltava yksi Jumala, yksi usko, yksi kaste ja yksi henki.

IV. Erottautuminen pahasta (Maailmasta eroaminen)
Tosi uskovaisten on seurakuntana erotuttava kaikesta pahasta, mitä Saatana on maailmaan istuttanut, ja kaikesta 'paavillisesta hapatuksesta' eli käytännössä katolisista menoista. Tosi uskovan tulisi inhota ja karttaa kaikkea, mikä ei liity Jumalaan ja Kristukseen. Myös aseen käyttö on kiellettyä, Kristus kun on sanonut, ettei pahalle tule tehdä vastarintaa.Gunnar Westin, Vapaan kristillisyyden historia, s. 100-101.

V. Kirkon Pastorit
Seurakunnalla on oltava Paavalin järjestyksen mukaan yksi paimen, jonka tulee suorittaa kaikki hengelliset tehtävät. Seurakunnan on huolehdittava hänestä, sillä evankeliumin julistajan on saatava elatuksensa evankeliumista. Seurakunnan on kuitenkin valvottava paimentaan ja erotettava tämä, mikäli hän lankeaa syntiin.Gunnar Westin, Vapaan kristillisyyden historia, s. 101.

VI. Miekka
Esivalta eli 'miekka' on Jumalan järjestys Kristuksen valtakunnan ulkopuolella olevaa maailmaa varten, jotta se rankaisisi pahantekijöitä ja suojelisi heikkoja. Kristuksessa eläville kuuluu kuitenkin vain seurakunnan pannarangaistus, eivätkä sen jäsenet saa kuulua esivaltaan.

VII. Vala
Yksimielisesti vastustettiin valan vannomista, koska Kristuksen katsottiin kieltäneen jumalaapelkääviltä kaiken vannomisen.

Näistä kasteopin lisäksi nykyään olevissa vastaavissa liikkeissä korostetaan erityisesti valanvannomiskieltoa sekä asepalveluksesta kieltäytymistä.Gunnar Westin, Vapaan kristillisyyden historia, s. 102.

Lähteet


 Viitteet 

Aiheesta muualla
Schleitheimin tunnustuksen teksti  (englanniksi)

Luokka:Anabaptismi