Valdemar III

Valdemar III (tansk. Valdemar 3); (n. 1315–1364) oli Tanskan kuningas vuosina 1326–1330. Hän oli epäsuositun Kristofer II:n vastakuningas, mutta kohtasi myös itse paljon vastustusta ja luopui kruunusta vuonna 1329. Valdemar oli vuosina 1325–1326 ja 1330–1364 Slesvigin herttua nimellä Valdemar V.

 Suku 
Hänen vanhempansa olivat Slesvgin, Itä-Jyllannin herttua Erik II Valdemarssen (n. 1290–1325) ja kreivitär Adelheid af Holsten-Rendsburg (n. 1290–1350), kreivi Henrik I af Rendsburgin ja Helvig af Brockhorstin tytär. Hänen nuorempi sisarensa Helvig Slesvigiläinen (n. 1320– n. 1374), avioitui vuonna 1340 kuningas Valdemar Atterdagin kanssa.

 Kuningas 
Valdemar valittiin kuninkaaksi 11-vuotiaana, kun Kristofer II oli ajettu maanpakoon. Valdemarin eno kreivi Gerhard III oli Tanskan todellinen hallitsija alaikäisen kuninkaan hallituskaudella. Talonpoikia uusi hallinto ei kuitenkaan miellyttänyt, ja useiden kapinoiden jälkeen Valdemar luopui kruunusta ja Kristofer II:n annettiin palata valtaistuimelle.

 Avioliitto 
Hän avioitui Richardis Rixa von Schwerin-Wittenburgin (k. noin 1384), Schwerin-Wittenburgin kreivi Günzelin VI:n ja Richardis von Tecklenburgin nuorimman tyttären kanssa. 

Heille syntyi kaksi poikaa:

 Valdemar (1338–1360)
 Henrik (1342–1375), seurasi isäänsä viimeisenä Slesvigin eli Etelä-Jyllannin herttuana; hän avioitui vuonna 1370 Kunigunden (k. 1386), kanssa; heillä ei ollut jälkeläisiä, joten herttuan titteli sammui hänen jälkeensä

 Lähteet 

Luokka:Tanskan kuninkaat
Luokka:Vuonna 1314 syntyneet
Luokka:Vuonna 1364 kuolleet