Olavi Heliövaara

Olavi Konstantin Heliövaara (21. helmikuuta 1891 Kuru – 12. lokakuuta 1980 Oulu) oli Oulun hiippakunnan piispa 1954–1963. Hän sai teologian kunniatohtorin arvon 1955. Hän oli kirkko-oikeuden tuntija.Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 637

 Ura pappina 
Heliövaara oli muun muassa Raahen kirkkoherra 1922–1934, Oulun tuomiokapitulin asessori 1928–1934, Tampereen tuomiokapitulin asessori 1940–1944 ja Kirkkohallituksen kirkkoneuvos 1944–1954. Sodan jälkeen Heliövaara työskenteli kirkkohallituksessa siirtoseurakuntiin ja kirkkojen jälleenrakennukseen liittyvien asioiden parissa. Olavi Heliövaara sai jo vuoden 1943 piispanvaalissa enemmistön äänistä, mutta presidentti Risto Ryti nimitti piispaksi Väinö Malmivaaran.

 Oulun piispa (1954–1963) 
Malmivaaran jäätyä eläkkeelle vuonna 1954, Heliövaarasta tuli Oulun piispa. Piispana Heliövaara otti asioihin kantaa harkiten ja pyrki tasapainoilemaan hiippakuntansa eri herätysliikkeiden välillä.

Julkaisuja

Jeesus – tutkimuksen probleemeja (1932)
Lakeja ja asetuksia kirkollisille toimihenkilöille (1936)
Kirkkolaki 4. p. (1945) 

Lähteet

Luokka:Oulun evankelis-luterilaisen hiippakunnan piispat
Luokka:Vuonna 1891 syntyneet
Luokka:Vuonna 1980 kuolleet