Königgrätzin taistelu

Königgrätzin taistelu (tunnettu myös nimellä Sadowan taistelu) käytiin 3. heinäkuuta 1866 Preussin ja Itävallan johtaman koalition välillä. Tähän Preussin–Itävallan sodan ratkaisutaisteluun osallistuivat Preussin 1., 2. ja 3. armeija eli yhteensä noin 225 000 miestä. Preussin joukkoja johti kenraali Helmuth von Moltke. Itävaltalaisia johti kenraali Ludwig von Benedek, jolla oli komennossaan 223 000 miestä. 

Taistelun alkujärjestelyt
Moltke käytti rautateitä joukkojensa siirtoihin ja saapui siksi Königgräziin (nykyiseen Tšekin Sadowaan Hradec Královén () lähistölle) ennen Benedekiä, joka joutui siten jättämään vasemman sivustansa lähes suojattomaksi. Lisäksi Benedek oli sijoittanut reservinsä liian lähelle pääjoukkoja, mikä tarkoitti, että preussilaiset voisivat saartaa hänen joukkonsa. Benedek järjesti joukkonsa vanhentuneeseen 1700-luvun tyyliin ja kärsi tappioita jo ryhmitysvaiheessa. Lisäksi Itävallan koalition joukkojen moraali oli huono ja heistä hieman yli 100 000 oli slaaveja, joita taistelun lopputulos ei juuri kiinnostanut.

2. heinäkuuta Moltken tiedustelijat paikallistivat itävaltalaiset.

Taistelun kulku
pienoiskuva|vasen|Sadowan taistelu.  Meyers Konversationslexikons (1885-90), 4. painos.
Lennätinyhteyksien katkettua Preussin 2. armeija ei lähtenyt hyökkäykseen, kuten Moltke oli suunnitellut ja 2. sekä 3. armeija joutuivat Itävallan tykistön tuleen, jolloin preussilaisten hyökkäykset tyrehtyivät, heidän vallattuaan vain pienen metsikön. Tällöin itävaltalaiset ryhtyivät vastahyökkäykseen, joka osoittautui virheeksi, sillä preussilaisilla oli takaaladattavat kiväärit, joilla pystyi ampumaan nopeasti makuultakin. Keskipäivään mennessä ei ollut tapahtunut mitään ratkaisevaa, vaikka itävaltalaiset olivat kärsineet raskaita tappioita, pystyivät he silti pitämään puolensa. Noin kello 14 Preussin 2. armeija saapui rintamalle iskien itävaltalaisten oikeaan sivustaan, joka oli kulunut taistelussa. Samalla Preussin 1. armeija iski itävaltalaisten keskustaan estäen oikean sivustan avustamisen. Pian Itävallan oikea sivustan puolustus murtui ja Itävallan häviö oli sinetöity.

Benedek onnistui huonon sään, viimeisen vastaiskun ja tykistön tulen turvin vetäytymään pelastaen näin mahdollisimman suuren osan armeijastaan. Silti taistelussa oli kuollut tai haavoittunut 20 000 itävaltalaista ja vain 9 000 preussilaista, lisäksi 20 000 itävaltalaista jäi vangiksi.

Voiton selitys ja seuraukset
Preussin käyttämä uusi aseteknologia, uuden tekniikan (rautateiden ja lennättimen) hyödyntäminen sekä hyvin koulutettu yleisesikunta takasivat Preussille voiton.

23. elokuuta solmittiin rauhansopimus Preussin ja Itävallan välillä. Preussi ei vaatinut Itävallalta lainkaan alueita. Sodan jälkeen Preussin ja Itävallan välit pysyivät varsin hyvinä ja 1879 ne olivat jo niin hyvät, että Saksan ja Itävallan keisarikunnat solmivat kaksiliiton.

Katso myös
Königgrätzer Marsch

 Lähteet 

Luokka:Preussin–Itävallan sota
Luokka:Itävallan taistelut
Luokka:Hradec Královén lääni