Konrad IV

Konrad IV (25. huhtikuuta 1228 Andria, Sisilian kuningaskunta – 21. toukokuuta 1254 Lavello, Sisilian kuningaskunta) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1237–1254, Jerusalemin kuningas vuosina 1228–1254 nimellä Konrad II ja Sisilian kuningas vuosina 1250–1254 nimellä Konrad I. 

 Suku 
Hän oli Hohenstaufen-sukuisen keisari Fredrik II:n ja tämän toisen puolison Jolandan, Jerusalemin kuningattaren toiseki vanhin poika ja ainoa eloonjäänyt poika, sillä vanhempi veli menehtyi pian syntymänsä jälkeen. Konrad asui Sisiliassa, ennen kuin muutti Saksaan vuonna 1235.
pienoiskuva|Konrad IV:n sinetti
Konrad oli Jerusalemin kuningaskunnan perijä äitinsä kautta, Hänen isänsä teki hänestä myös Svaabian herttuan vuonna 1235. 

 Avioliitto ja lapsi 
Konrad avioitui 1. syyskuuta 1246 Vohburgissa Baijerin herttuatar Elisabeth von Bayernin (1227–1273) kanssa, joka oli Baijerin herttua Otto II Wittelsbachin ja Reinin paladiinikreivitär Agnes von Hohenstaufenin vanhin tytär. Heille syntyi 25. maaliskuuta 1252 poika Konradin (1252–1268).

 Kuningas 

Hänet valittiin Saksan eli Roomalaisten kuninkaaksi Wienissä helmikuussa 1237 velipuolensa Henrik VII:n tilalle, joka oli kapinoinut keisaria vastaan ​​vuonna 1235. Paavi Gregorius IX:n asetettua Fredrik II:n kirkonkiroukseen vuonna 1239, Konradia sai vastaansa Saksassa vahvistuvan paavimielisen puolueen, jota johtivat Mainzin arkkipiispa Siegfried ja Kölnin arkkipiispa Konrad.

Vuonna 1245 paavi Innocentius IV julisti sekä Konradin että hänen isänsä Fredrik II:n syrjäytetyiksi keisarina ja perillisenä ja julisti ristiretken heitä vastaan. Vastakuningas Henrik Raspe joukkoineen kukisti Konradin armeijoineen 5. elokuuta 1246 lähellä Frankfurtia. Häntä tukivat kuitenkin edelleen Saksan kaupungit ja Baijerin herttua Otto II, jonka tyttären Elisabetin kanssa hän avioitui vuonna 1246.

Keisari Fredrik II kuoli 13. joulukuuta 1250. Sisilian ongelmat ja paavipuolueen vahvistuminen Saksassa vastakuningas Henrik Raspen seuraajan, Vilhelm Hollantilaisen johdolla, pakottivat Konradin lähtemään Saksasta loppuvuodesta 1251 Sisiliaan. Uutenavuotena 1252 Konrad palasi hallitsijana Sisilian kuningaskuntaan, missä hänen velipuolensa Manfred oli ollut valtionhoitajana, ja ryhtyi varusteluihin, joiden tarkoituksena oli puolustaa Sisilian kuningaskuntaa sotilaallisesti. 

Konradin aseman Sisiliassa varmisti hänen joukkojensa tekemä Napolin valtaus lokakuussa 1253, mutta hänen yrityksensä päästä yhteisymmärrykseen paavin kanssa epäonnistuivat.

 Perintö 

Konrad menehtyi äkillisesti vain 26-vuotiaana toukokuussa 1254. Hänen seuraajansa Sisilian kuninkaana, poika Konradin oli tuolloin vain kaksivuotias. Leskikuningatar Elisabeth avioitui toisen kerran Müncenissä vuonna 1259 Gorizia-Tirolin kreivi, Kärntenin herttua Meinhard II:n kanssa, heille syntyi kuusi eloon jäänyttä lasta.

Konradin kuolemasta vuonna 1254 alkoi Interregnum, jonka aikana kukaan Saksan hallitsija ei saanut valtakuntaa hallintaansa. Vasta Rudolf I Habsburgilainen kykeni tekemään sen vuonna 1273.

 Lähteet 

Luokka:Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijat
Luokka:Vuonna 1228 syntyneet
Luokka:Vuonna 1254 kuolleet