Onni Veijonen

Onni Nestor Veijonen () oli suomalainen näyttelijä. Hän teki monipuolisen uran näyttelijänä niin teatterissa, elokuvissa kuin oopperassakin.

 Ura 
 Teatteri 

Veijonen opiskeli nuorena lausuntaa Ilmari Räsäsen johdolla, sekä laulua opettajanaan muun muassa Väinö Sola. Näyttelijänuransa hän aloitti Eero Alpin kiertueella vuonna 1917. Ajan tavan mukaan Veijonen oli muutaman vuoden jaksoin kiinnitettynä Viipurin Työväen Teatteriin ja Kotkan Näyttämölle sekä Oulun, Tampereen ja Turun teattereihin. Vuosina 1935–1940 hänellä oli kiinnitys Helsingin Työväen Teatteriin. Näyttelijä Matti Aro kertoo historiikissaan: ”Onni Veijonen – – oli eräs teatterin vahvimmista voimista ja ehdottomasti henkilökunnan värikkäin hahmo monessakin mielessä.”

Veijonen oli paljon mukana myös rintamakiertueilla. Näytellessään Äänislinnan kesäteatterissa hän joutui useamman kerran putkaan, mikä johti näytäntöjen peruuntumiseen ja lopulta Veijosen erottamiseen.

Veijosen näyttämörooleja eri teattereissa olivat muun muassa nimiosat näytelmissä Hänen poikansa ja Nuori mylläri, Ihmisten kapinan Robert ja Nummisuutarien Esko. Hän näytteli myös muun muassa opereteissa Bajadeeri, Mustalaisruhtinatar (kreivi Boni) ja Iloinen leski (Danilo). Lisäksi Veijonen teki esimerkiksi Tonion osan Gaetano Donizettin oopperassa Rykmentin tytär.

 Elokuvat 

Veijonen esiintyi parissakymmenessä elokuvassa, ja teki ensimmäiset filmiroolinsa jo 1920-luvulla. Hänellä oli tilanomistaja Karhunheimon osa mykkäelokuvassa Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki (1920). 40-minuuttisessa humoreskissa Sunnuntaimetsästäjät (1921) hän esitti niin ikään tilanomistajaa Jallu Äkkiväärää.

Veijosen aktiivisin elokuvakausi käsitti vuodet 1938–1942, jolloin hän näytteli 14 elokuvassa. 1930-luvulla hän teki isompia sivurooleja muun muassa elokuvissa Tee työ ja opi pelaamaan (1936), Laulu tulipunaisesta kukasta (1938), Aktivistit (1939) ja Miehen tie (1940). Merkittävimmän roolinsa hän teki johtaja Kontiokorpena elokuvassa Ketunhäntä kainalossa (1940). Veijonen ja Matti Jurva esittivät propagandistisia sketsejä ja lauluja Suomi-Filmin sotilaspiloissa.

 Yksityiselämä 
Onni Veijonen oli naimisissa näyttelijä Väinö Lehmuksen sisaren, Saima Lehmus-Veijosen (1895–1974) kanssa. Hänen pojanpoikansa on näyttelijä Juha Veijonen.

Veijonen kuoli Joensuun sotilassairaalassa 46-vuotiaana työpalvelussa saamaansa sairauteen. Hänet on haudattu Helsinkiin Hietaniemen sankarihautaan.

 Filmografia 
 Vuosi Elokuva Rooli 1920  Kilu-Kallen ja Mouku-Franssin kosioretki  tilanomistaja Karhunheimo 1921  Sunnuntaimetsästäjät  Jallu Äkkiväärä Kun solttu-Juusosta tuli herra  vänrikki Paukku 1930  Kahden tanssin välillä  tukkijätkä 1931  Sano se suomeksi  Näyttelijä 1936  Tee työ ja opi pelaamaan  ”kirjailija” Kauno Tuulonen 1938  Jääkärin morsian  jääkäri Poikamiesten holhokki  matkustaja junassa Laulu tulipunaisesta kukasta  Toivo 1939  Halveksittu  työmies Aktivistit  Feodor, Vasiljevin palveluspoika, ”Fedja” Punahousut  kupletinlaulaja upseerikerholla 1940  Miehen tie  Pietilän Iivari Kersantilleko Emma nauroi?  kanttori Liironen Tavaratalo Lapatossu & Vinski  kesäjuhlan kuuluttaja Jumalan myrsky  Hartikka Ketunhäntä kainalossa  johtaja Mauri Kontiokorpi 1941  Morsian yllättää  herra hotellin hississä 1942  Varaventtiili  Aholan Fransu, tilanomistaja

Lähteet

Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1898 syntyneet
Luokka:Vuonna 1944 kuolleet