John Hunt Morgan

John Hunt Morgan (1. kesäkuuta 1825 – 4. syyskuuta 1864) oli etelävaltioiden kenraali ja ratsuväenupseeri Yhdysvaltojen sisällissodassa

Hän oli syntynyt Huntsvillessä Alabamassa. Hän taisteli Meksikon sodassa sotamiehenä ja otti osaa Buena Vistan taisteluun. Sisällissodan alussa hän liittyi etelävaltoiden armeijaan ja kohosi pian everstiksi 2. Kentuckyn ratsuväenrykmenttiin. Hän taisteli Shilohissa, ja lähti 4. heinäkuuta 1862 Knoxvilleen ja tunkeutui viikkojen kuluessa syvälle Kentuckyyn ja kahakoi Don Carlos Buellin joukkoja vastaan. Hän otti 1.200 vankia, jotka päästi menemään ja tunkeutui syvälle Unionin alueelle ja tuhosi suuria määriä vihollisen varusteita. Hän tunkeutui Indianaan ja Ohioon saakka, tällä Morganin ryöstöretkeksi kutsutulla matkallaan. Hän pääsi kauemmaksi pohjoiseen kuin kukaan muu univormuun pukeutunut etelävaltioiden sotilas. Ryöstöretki johti myös siihen että Edmund Kirby Smith ja Braxton Bragg käynnistivät konfederaation Heartland-offensiivin samana syksynä olettaen että tuhannet kentuckyläiset liittyisivät konfederaation riveihin, jos etelä valtaisi osavaltion.

Morgan ylennettiin prikaatinkenraaliksi 11. joulukuuta 1862. Hän sai arvon konfederaation kongressilta ryöstellessään William S. Rosecransin tarvikelinjoja joulukuussa 1862. Hän saavutti tästä voiton Hartsvillen taistelussa 7. joulukuuta. Joulukuussa Hunt nai Martha Readyn Tennesseestä. Kesällä 1863 Hunt käynnisti sen vuoden "Suuren ryöstöretken" samaan aikaan Gettysburgin ja Vicksburgin taistelujen aikaan, ylitti Ohio-joen ja eteni etelä-Ohioon ja Indianaan. Hänen ryöstöretkensä miltei päättyi 19. heinäkuuta Buffington Islandissa, kun 700 hänen miestään jäi sotavangeiksi Ohiojokea ylittäessään Unionin tykkiveneiden häiritessä ylitystä. Vain alle 200 miestä pääsi joen yli. Sotavangeiksi joutuneet päätyivät surullisen kuuluisaan Camp Douglasin vankileiriin Chicagoon, jossa olivat sodan loppuun, jossa oli huomattavan suuri vankikuolleisuus. Hunt antautui viimein Salinesvillessä Ohiossa 26. heinäkuuta joukkoineen, jotka olivat uupuneita ja nälkäisiä. 27. marraskuuta Morgan ja hänen kuusi upseeriaan, huomattavimpana Thomas Hines pakenivat Ohion rangaistusvankilasta. Morgan onnistui pakenemaan takaisin etelään salamatkustajana junassa.

Hänen ryöstöretkensä sai suurta huomiota liittovaltion ja etelän lehdistössä. Hunt oli rikkonut Braggin käskyä olla ylittämättä joki, ja Unionin vahvat joukko-osastot ja tykkiveneet joella ja sen pohjoispuolella olivat tuominneet ryöstöretken ennalta epäonnistumaan. Hunt sai vankeudesta paettuaan komentoonsa konfederaation joukkoja Tennesseen itäosista ja Virginiasta. 4. syyskuuta 1864 hänet ammuttiin hengiltä hänen paetessaan Unionin joukkojen iskua Greenevillessä Virginiassa. Hänet on haudattu Lexingtonin hautausmaahan.

Luokka:Yhdysvaltojen sisällissodan etelävaltioiden kenraalit
Luokka:Vuonna 1825 syntyneet
Luokka:Vuonna 1864 kuolleet