Marie Linder

Marie Linder (o.s. Musin-Puškin, alk. ; 8. joulukuuta 1840 Pietari – 5. maaliskuuta 1870 Helsinki) oli venäläis-suomalainen Kytäjän kartanon emäntä ja yksi Suomen ensimmäisistä naiskirjailijoista.

 Elämäkerta 
Linderin vanhemmat olivat Musin-Puškin-sukuun kuulunut kreivi Vladimir Musin-Puškinhttp://paulina-g.vuodatus.net/blog/category/mosaiikki,+historia,+kirjallisuus (Moussine-Pouchkine, 1798–1854) ja tämän suomalaissyntyinen puoliso Emelie Stjernvall (1811–1846), jonka isä oli maaherra Carl Johan Stjernvall ja isäpuoli prokuraattori Carl Johan Walleen. Isänsä puolelta Linder oli kaukaista sukua runoilija Aleksandr Puškinille. Äitinsä kuoltua vuonna 1846 viisivuotias Marie Linder muutti siskonsa kanssa isänsä siskon Sofia Aleksejevna Šahovskajan luokse. Isänsä kuoltua vuonna 1854 Linder muutti Suomeen Träskändan kartanoon tätinsä Aurora Karamzinin luo. Hänet lähetettiin kotiopettajattaren seurassa Ranskaan vuonna 1857 ilmeisesti keuhkotautia sairastavan sisarensa Alinen (Aleksandrine) luo. Tämänkin kuoltua vuonna 1858 Linder palasi takaisin Suomeen, jossa Aurora Karamzin esitteli sisarentyttärensä pietarilaiselle seurapiirilleen, joka oli koko keisarikunnan ylin.  

Linder alkoi harrastaa kirjoittamista jo varhain mutta harrastus jäi syrjään hänen mentyään vuonna 1859 naimisiin Constantin Linderin kanssa. Parille syntyi neljä lasta: Emilie (s. 1861), Hjalmar (s. 1862), Marie (s. 1863) ja vain 4 päivän ikäisenä menehtynyt Voldemar (1865). He asettuivat vuonna 1862 asumaan Kytäjän kartanoon, jota hoidettiin menestyksekkäästi ja edistyksellisesti. Linderit perustivat omalla kustannuksellaan Kytäjän ensimmäisen kansakoulun vuonna 1864 ja avustivat vuosien 1867–1868 suurten nälkävuosien aikana hädänalaisia. Linder tapasi keisari Aleksanteri II:n tämän vieraillessa Helsingissä vuoden 1863 valtiopäivien avajaisissa ja pyysi tätä antamaan valtakuntansa alamaisille uskonnonvapauden, jotta hän voisi erota ortodoksisesta kirkosta ja liittyä miehensä ja lastensa luterilaiseen kirkkoon.

Vuonna 1865 kuolleen pankinjohtaja Henrik Borgström nuoremman on väitetty olleen Linderin salainen rakastaja. Borgström kuoli virallisen tiedon mukaan ratsastusonnettomuudessa, mutta huhun mukaan hän olisi loukkaantunut kuolettavasti hypättyään Kytäjän kartanon toisen kerroksen parvekkeelta paetessaan Constantin Linderiä, joka olisi yllättänyt hänet yhdessä Marien kanssa.Hedi Vaalisto: Kytäjän ”kirotun” kartanon purkutyöt alkoivat Ilta-Sanomat 27.1.2023. Viitattu 6.2.2024. Huhua on toistettu virheellisesti, sillä Borgströmin ratsastusretki sijoittui Helsinkiin Eläintarhaan eikä Hyvinkäällä sijaitsevan Kytäjän kartanon tiluksille. Huhuun kyynisesti suhtautuva Marie Linderin elämäkerturi Katri Lehto huomauttaa, että Linderit olivat kyllä ostaneet Helsingistä kaupunkitalon mutteivät olleet saaneet sitä käyttöönsä onnettomuuden tapahtuessa 15.5.1865, eli väitetty välikohtaus ei olisi voinut sijoittua sinne. Toisaalta Marie Linderin tädin Aurora Karamzinin omistama Hakasalmen huvila sijaitsi paikassa, jonka ohi saattoi ratsastaa Eläintarhaan, eikä huhua voi todistaa oikeaksi tai vääräksi.

Avioliiton vaikeudet ja keskoksena syntyneen neljännen lapsen kuolema vuonna 1865 saivat Marie Linderin palaamaan takaisin kirjoitusharrastuksensa pariin. Tämän tuloksena syntyi ensin Vecko-Biblioteket-lehteen nimimerkillä Stella kirjoitettuja novelleja ja sitten samalla nimimerkillä romaani Aikamme nainen (En qvinna af vår tid, joka julkaistiin vuonna 1867. Romaanin päähenkilö Lucy kamppailee tuon ajan yhteiskunnan naisille asettamia rajoitteita vastaan, ja romaanissa kuvataan hänen suhdettaan itsevaltaiseen isäänsä, kihlattunsa Edvardiin, jota Lucy itse pitää vastenmielisenä, sekä rakastettuun Oscariin, jonka kanssa Lucylla on platoninen suhde.

Linder ei julkaissut useampia teoksia, sillä hän kuoli muutama vuosi romaanin ilmestymisen jälkeen. Virallisen tiedon mukaan kuolinsyy oli kouristuskohtaus, mutta kyseessä saattoi olla myös itsemurha. Linderin on väitetty ottaneen yliannostuksen kloroformia, jota lääkäri oli antanut hänen annostella itselleen kipulääkkeeksi.

Linder on haudattu Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle Helsinkiin.(Marie Linderin hauta) SukuHaku, Suomen Sukututkimusseura. Viitattu 6.2.2024.

Teokset
 Aikamme nainen: luonteenkuvaus (1867). Alkuperäinen nimi En qvinna af vår tid. Suom. Benita Holopainen. Suomeksi julkaissut Antikvariaatti Vilho, Helsinki 2009. 

 Lähteet 
 Suomen kirjailijat -tietokanta. 
 Kirjasampo.fi: Marie Linder
 Hyvinkääläisiä kirjailijoita – Marie Linder.

Viitteet

 Kirjallisuutta 
 Lehto, Katri: Marie Linder, Kytäjän kreivitär. Otava 1985. 


 Aiheesta muualla 
Vapaasti ladattavia Marie Linderin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa. 
En qvinna af vår tid.  Marie Linderin romaani.

Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat
Luokka:Suomen venäläiset
Luokka:Vuonna 1840 syntyneet
Luokka:Vuonna 1870 kuolleet