Styracosaurus

Styracosaurus ("piikkilisko") oli nelijalkainen kasvinsyöjädinosaurus, joka eli myöhäisellä liitukaudella noin 75–72 miljoonaa vuotta sitten. Sen fossiileja on löydetty Kanadasta ja Yhdysvaltojen pohjoisosista.

 Fossiilit 
vasen|pienoiskuva|256x256px|Styracosauruksen luuranko
Paleontologi Charles M. Sternberg löysi Styracosauruksen ensimmäiset fossiilit vuonna 1913 Albertassa, Kanadassa, lähellä Red Deer -jokea. Kanadalainen paleontologi Lawrence Lambe nimesi lajin samana vuonna.

 Kuvaus 
pienoiskuva|266x266px|Styracosauruksen kallo

Styracosaurus kasvoi noin 5,5 metrin pituiseksi, sen korkeus oli noin 1,8 metriä, ja se painoi arviolta 2,7 tonnia. Sen kallo oli hieman yli kaksi metriä pitkä ja siinä oli noin 60 cm pitkä kuonosarvi, joka osoitti lievästi eteenpäin. Sarvi saattoi olla hyödyllinen myös parittelukäyttäytymisessä.

Styracosauruksen tunnusomainen piirre oli sen pitkäpiikkinen kauluri, jossa oli 4–6 piikkiä. Kauluripiikkejä esiintyi myös muilla ceratopsidae-heimon sukulaisilla, kuten Einiosauruksella ja Achelousauruksella, joilla niitä oli kuitenkin vähemmän. Ulkonäöltään Styracosaurus muistutti muita samaan heimoon kuuluvia lajeja, kuten Centrosaurusta ja Monocloniusta.

 Nimi 
Styracosaurus-nimi tarkoittaa "piikkiliskoa" ja viittaa sen kuuteen pitkään kauluripiikkiin, joita pidettiin aiemmin sen erottuvimpana piirteenä.

 Styracosauruksen sarvet 
Styracosaurusta pidetään muiden sarvikuonoliskojen tapaan laumaeläimenä. Laumassa eläminen tarjosi paremman suojan Tyrannosauridae-heimon teropodeilta, jotka olivat sen päävihollisia. Petoteropodin hyökätessä Styracosaurus käytti kuonosarveaan puolustautumiseen.

Kauluripiikit saattoivat tarjota jonkin verran lisäsuojaa, mutta niiden pääasiallinen tehtävä oli todennäköisesti koristautuminen. Urokset saattoivat käyttää piikkejään naaraiden houkuttelemiseen ja kilpailevien urosten uhkailuun. Kuonosarvia hyödynnettiin paitsi puolustautumisessa myös urosten välisissä taisteluissa, joissa ratkaistiin esimerkiksi lauman johtajuus. Styracosauruksella oli vahvat hartialihakset, joista oli hyötyä näissä yhteenotoissa. Kilpailuista aiheutui väistämättä vammoja, ja joistakin fossiileista on löydetty merkkejä parantuneista vammoista, mikä viittaa siihen, että yhteenotot olivat varsin yleisiä.

 Ravinto 
pienoiskuva|270x270px|Styracosaurus taaimmaisena.
Styracosaurus oli rauhallinen kasvissyöjä, jonka ruokavalioon kuuluivat muun muassa Cycadophytadit, palmujen lehdet, saniaiset ja muut esihistorialliset kasvit. Jotkut paleontologit uskovat, että se oli tarpeeksi voimakas kaatamaan angiospermipuita.

Styracosauruksella oli kova nokka ja vahvat poskihampaat, joiden avulla se pystyi hienontamaan kasvimateriaalia. Se saattoi "viipaloida" ravintonsa pienemmiksi paloiksi ennen nielemistä.

 Lajit 
Paleontologi Charles M. Sternberg löysi ensimmäiset Styracosauruksen fossiilit Kanadan Albertasta alueelta, joka tunnetaan Dinosaur Provincial Parkina. Styracosaurusta tunnetaan nykyään kolme lajia:

 Styracosaurus albertensis, ensimmäinen löydetty Styracosaurus-laji, jonka Lawrence Lambe nimesi vuonna 1913.
 Styracosaurus ovatus, Charles Gilmoren vuonna 1930 nimeämä laji.
 Styracosaurus parksi (mahdollisesti Styracosaurus albertensis), vuonna 1937 Barnum Brownin ja Erich Maren Schlaikjerin nimeämä laji.

 Styracosaurus populaarikulttuurissa 
Styracosaurus on esiintynyt useissa dinosauruksiin liittyvissä videopeleissä ja elokuvissa, esimerkiksi Disneyn elokuvassa Dinosaurus. Suku esiintyy myös Michael Crichtonin kirjoittamassa romaanissa Dinosauruspuisto.

 Lähteet 

Luokka:Ceratopsidae