Osmo Lajula

Otto Lajula (sukunimi aiemmin Lindroos), käytti kirjailijanimeä Osmo Lajula (2. huhtikuuta 1874, Sääminki – 13. kesäkuuta 1935, Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä J. P. Raivio ja Homo Sapiens.

Lajula oli toimittajana Kotkan Sanomissa, Mikkelin Sanomissa ja Helsingin Sanomissa.

 Teoksia 
  Rovastin runtelema : 16 lukua elämästä.  Työväen sanomalehti, Helsinki 1907
  Valkaman perhe : kertomus.  Vihtori Kosonen, Helsinki 1908
  Suomen vaatturityöntekijäin liitto ja sen edeltäjät vv. 1894 - 1919.  Suomen vaatturityönantajain liitto, Helsinki 1920
Nimimerkillä J. P. Raivio:
  Erakkomaisteri : romaani.  Otava 1916,  Pilot-kustannus, Tampere 2008
  Vallankumouksen sankari : Marskentällä lepäävän urhon elämäntarina.  Kipinä, Lahti 1917
  Tyhjyyttä hapuilemassa : avioliittoromaani.  Ahjo, Helsinki 1918
  Mikko-sedän kesäsiirtola.   Edistysseurojen kustannus, Helsinki 1919
  Mäntylän takamaa : yksinäytöksinen näytelmä, Osuuskauppojen iltamaohjelmisto 3.  Suomen osuuskauppojen keskuskunta, Helsinki 1920
  Päiviön talossa : 1-näytöksinen näytelmä.  Pienviljelijöiden liitto, Helsinki 1936
Nimimerkillä Homo Sapiens:
  Kun kansa nousee : lakkokirja.  Kansanvalta, Helsinki 1917

 Suomennoksia 
 Troels Lund :Elämänvalaistus : muutamia piirteitä ihmiskunnan kehityshistoriasta ; tekijän luvalla suomentanut Osmo Lajula. Vihtori Kosonen, Helsinki 1908, 2. painos Alfa, Helsinki 1920 (2. painos nimimerkillä J. P. Raivio)
 Carl Konow : Jesus ja kirkonoppi : muutamia vertauskohtia ; suomentanut Osmo Lajula. Vihtori Kosonen, Helsinki 1908
 Georges Rodenbach : Kellonsoittaja ; ranskasta suomentanut J. P. Raivio. Ahjo, Helsinki 1920

 Aiheesta muualla 
 Vapaasti ladattavia Osmo Lajulan e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä

 Lähteet 
 Suomen kirjailijat tietokanta 

Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1874 syntyneet
Luokka:Vuonna 1935 kuolleet