Sorsanputki

Sorsanputki eli isosorsanputki (Sium latifolium) on Euroopassa ja Siperiassa tavattava myrkyllinen sarjakukkainen kasvi. Suomessa laji on erittäin uhanalainen, erityisesti suojeltuYmpäristö.fi: Julkaisu Suomen Ympäristö 271 Suomen uhanalaisia lajeja: sorsanputki (Sium latifolium) ja juurtokaisla (Scirpus radicans) Viitattu 5.7.2009.  ja koko maassa rauhoitettu laji.

 Ulkonäkö ja koko 
Monivuotinen sorsanputki kasvaa 100–150 cm korkeaksi. Sen varsi on pysty, särmikäs ja kalju. Uposlehdet ovat kaksi tai kolme kertaa parilehdykkäisiä ja hyvin kapealiuskaisia. Ilmalehdet ovat kaksi- tai kolmeparisia, lehdykät 5–10 cm soikeita tai puikeita ja sahalaitaisia. Kukinnon pää- ja pikkusarjat ovat suojuksellisia. Pääsarjan suojuksen lehdet ovat isoja ja lehtimäisiä. Kukkien teriöt ovat valkoisia. Sorsanputki kukkii heinä-elokuussa. Sorsanputki leviää sekä siemenistä että rönsyistä.Uotila 1997, s. 248.

Sorsanputken varsiosa on erittäin myrkyllinen,Retkeilykasvio 1998, s. 319. mutta sen lehtiä on keitetty ja syöty Italiassa. Lisäksi sen kypsiä siemeniä on käytetty pula-aikana leivonnassa Suomessa ja Pohjoismaissa.

 Levinneisyys 
Sorsanputken levinneisyysalue ulottuu Espanjasta Keski- ja Itä-Euroopan kautta aina Länsi-Siperiaan saakka. Etelässä sen levinneisyysalue ulottuu Etelä-Italiaan ja Kaukasukselle, pohjoisessa Britteinsaarille, Etelä-Ruotsiin, Etelä-Suomeen ja Venäjän Karjalaan.Den virtuella floran: Vattenmärke (ruots.) Viitattu 5.7.2009.

Suomessa sorsanputkea on tavattu vain muutamassa paikassa etelärannikolla. Näistä vakituisia kasvupaikkoja on ollut ilmeisesti vain kaksi: Uudenkaupungin Sirppujoen alajuoksulla sekä Haminan Vehkalahden Summanjoen suulla ja läheisissä merenlahdissa. Lajia tavataan enää vain Haminan kasvupaikalla, ja siksi se on Suomessa erityisesti suojeltava laji. Vuosien 2000 ja 2010 uhanalaisuusarvioinneissa sorsanputki luokiteltiin äärimmäisen uhanalaiseksi. Vuonna 2019 se luokiteltiin enää erittäin uhanalaiseksi.

 Elinympäristö 
Sorsanputki kasvaa matalassa vedessä, mieluiten hitaasti virtaavien jokien suojaisissa, savipohjaisissa lahdekkeissa sekä jokisuilla suojaisilla paikoilla murtovedessä. Se viihtyy myös runsasravinteisissa järvissä ja pienvesissä. Kasvupaikoiltaan sorsanputki on ravinteisuuden osalta varsin vaatelias. Suomessa lajia uhkaa lähinnä laiton kerääminen. Kasvupaikkoja on tuhoutunut myös vesistöjen ruoppaamisen yhteydessä.

 Lähteet 
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.
 Uotila, Pertti: Sorsanputki. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 248.

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
Kasviatlas 2020: Sorsanputken levinneisyys Suomessa
Kasviatlas 2018: Sorsanputken levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Sorsanputki (Sium latifolium)
ITIS: Sium latifolium 
United States Department of Agriculture (USDA): Sium latifolium 
Flora of China: Sium latifolium 

Luokka:Sorsanputket
Luokka:Myrkylliset kasvit
Luokka:Suomen erittäin uhanalaiset kasvit