Yhdentoista virran maa

Yhdentoista virran maa (Lauluja siirtomaasuomesta 1) on suomalaislaulaja Mikko Alatalon soolouran viides studioalbumi vuodelta 1978. Albumi on myös ensimmäinen osa Alatalon Lauluja siirtomaasuomesta -trilogiaa. Trilogian toinen albumi Iso joki tulvii ilmestyi vuonna 1981 ja siitä seuraavana vuonna kolmas albumi III tasavallan vieraana. Levy sisältää muun muassa vuoden 1978 Syksyn sävel -laulukilpailun voittokappaleen ”Vicky Lee”.

Albumi julkaistiin Scandian Hi-Hat-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina. Vuonna 1990 vinyylilevynä ja myöhemmin vuonna 2009 CD-levynä julkaistu kokoelma Yhdentoista virran maa – Siirtomaasuomen laulut sisältää kaikki albumin kappaleet.

 Taustaa 
Alatalo siirtyi Love Recordsin ajauduttua talousvaikeuksiin Scandian Hi-Hat -levymerkille, jonka johtajana toimi musiikkitoimittaja Tommi Liuhala. Alatalo nousi pian levymerkin myydyimmäksi artistiksi, sillä hän voitti useita kertoja Syksyn sävel -laulukilpailun 1970-1980-lukujen vaihteessa. Alatalo alkoi yhdessä Liuhalan kanssa karsimaan Alatalolle tullutta ”hymypojan” roolia enemmän rockuskottavammaksi ja päättivät tehdä vakavan teemalevyn, joka ammentaa aiheet Pohjois-Suomesta.Saarela 2022, s. 121.Saarela 2022, s. 122.

Liuhala ehdotti Alatalolle sovittajaksi tuolloin vielä uransa alkutaipaleella ollutta Kassu Halosta. Halosen ja Alatalon ura jatkui tämän jälkeen vielä neljän albumin verran, ja hän osallistui levylle sovittajana, kapellimestarina, (osa)tuottajana, muusikkona ja taustalaulajana. Alatalo on muistellut nähneensä Halosen ensi kertaa Kirkan ja The Islandersin keikoilla, jossa Halonen oli meinannut kaataa urkunsa vatsansa myötä. Alatalo on myös todennut Halosen olevan yksi 1970-1980-luvun merkittävimmistä taustahahmoista suomalaisessa popmusiikissa.

 Tuotanto 
Albumin tyyliin vaikuttivat vahvasti Halosen sovitukset, jotka olivat hyvin mahtipontisia. Ensimmäisellä levyllä ei käytetty vielä kovinkaan paljon jousisoittimia, mutta kitaroille sovitettiin hyvin paljon. Halonen on sanonut Alatalon antaneen hänen revitellä sovituksiensa kanssa kunnolla, ja tehdessään kitarasovituksia yhdessä Janne Louhivuoren kanssa he ottivat vaikutteita Queen-yhtyeen Brian Mayn tyylistä. Kappaleessa ”Isänmaa” kuullaankin peräti 30 päällekkäistä Louhivuoren soittamaa kitararaitaa, jotka äänitettiin yhdessä yössä. Levy äänetettiin upouudessa Finnlevyn Takomo-studiossa, joka oli tuohon aikaan maailmanluokan studio. Levystä oltiin tekemässä todellista suurteosta, joten studiotunteja kului paljon. Kappaleet äänitettin pitkälti yhdessä, eli kaikki soittivat taustaraidat yhdessä Alatalon laulaessa samaan tahtiin taustayhtyeen kanssa.Saarela 2022, s. 123.

Halosen tehtäväksi jäi sovitustyön lisäksi koota muusikot levylle. Kokoonpanoon kuuluivat muun muassa ruotsalaisessa Made in Sweden -yhtyeessä soittaneet rumpali Vesa Aaltonen ja basisti Pekka Pohjola. Mukaan tulivat myös toiseksi rumpaliksi Nappi Ikonen sekä kitaristit Juha Björninen ja Janne Louhivuori. Halonen itse soittaa levyllä pianoa ja urkuja. Alatalo on myöhemmin nimennyt tämän albumin levytyskokoonpanon ”merkittäväksi ja nimekkääksi”.

 Albumin tyyli 
Albumia on pidetty yleisesti yhtenä Alatalon päätöistä. Siinä tulevat vahvasti esille hänen pohjoiset juurensa. Alatalo rupesi menettämään rock-uskottavuuttaan, mutta hän halusikin alkaa ”laulaa jo aikuisillekin ihmisille sekä välittää ja vaikuttaa”. Alatalo oli voittanut syksyllä 1978 Syksyn sävel -laulukilpailun kappaleella ”Vicky Lee” peräti 78 000:lla postikortilla. Levy-yhtiö Scandia painosti Alataloa lisäämään voittokappaleen muuten hyvin kantaaottavalle ja kunnianhimoiselle albumille. ”Vicky Lee”-kappaleen siivittämänä Alatalo saavutti suuren yleisön suosion. Albumia myytiin yli 20 000 kappaletta ja monet konsertit olivat loppuunmyytyjä.

”Vicky Leen” lisäksi albumin muita kappaleita ovat nimikappale ”Yhdentoista virran maa”, joka on kronologinen historian katsaus suomalaisista, saarnamiesten vallankäyttöä käsittelevä äänikuvaelma ”Saarna”, bluegrassia edustava ”Pohjanmaan junasa”, 1970-luvun lopun työttömistä kertova ”Elämisen tahti” sekä ”Mädäntynyt sydän”, jossa Alatalo muistelee kotiseutua. Kappale ”Teuvo” perustuu tositapahtumiin kertoen tarinan miehestä, joka tappoi ystävänsä ampumalla. Pääasiallisena soittimena kappaleessa on Halosen soittamat Hammond-urut. Kappale ”Tunnetko rakkauden?” pohjautuu Raamatun korinttilaisten kirjeeseen. Kappaleen keskeisenä vaikuttajan ovat Halosen sovittamat jouset sekä jälleen miehen soittamat Hammond-urut. Tangoparodia ”Mädäntynyt sydän” kuullaan myös sovittaja Halosen röyhtäilyä välisoiton kohdalla. Alatalo on myöhemmin katunut röyhtäyksien jättämistä levylle. Vuoden 1990 vinyyli- ja CD-painoksista röyhtäilyt puuttuvat Alatalon miksattua ne pois.

 Vastaanotto 
Helsingin Sanomien Markku Fagerlundin mielestä Yhdentoista virran maa oli ilmestyessään ”Mikko Alatalon vakavimmin otettava levy, ja vaikka ote ei aina täysin säily, on lopputulos kunnioitettava saavutus”. Hänestä säveltäjä Alatalo ei tarjoa levyllä mitään uutta, vaan albumin vahvuus on teksteissä ja tulkinnoissa. Fagerlundin mielestä kokonaisuus hieman kärsii ”Vicky Leen” kaltaisten keveiden rallien mukaanotosta.

Lestadiolaisuutta ivaileva kappale ”Saarna” sai yleisöltä kritiikkiä. Markku Simula kirjoitti Helsingin Sanomien mielipidekirjoituksessa siitä väliotsikolla Mikko Alatalon laulu on törkeä: ”Toteutus on teknisesti korkeatasoinen ja ammattitaitoinen, eettisesti arveluttava. Se ei häikäile yhtään mitään, ei kunnioita yhtäkään lestadiolaisen kristillisyyden piirrettä pyhänä tai arvokkaana.”

 Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut M. Alatalo, ellei toisin mainita. Kaikki sovitukset tehnyt K. Halonen.
 A-puoli 








 B-puoli 
 <li value=8>





Lähde:LP-levyn (HILP 130) sanaliitteen ja levykeskiöiden tiedot.

 Tekijät 
 Muusikot 
 Mikko Alatalo – laulu, kitarat (8, 12), taustalaulu (4)
 Kalervo ”Kassu” Halonen – kapellimestari, kosketinsoittimet (4, 5, 8, 11): piano (6), Hammond-urut (3, 4, 10), sähköurut (4); taustalaulu (5, 9), röyhtäily (3), laulu (1)
 Juha Björninen – sähkökitara (2, 3, 5, 6, 9–11), akustinen kitara (5) 
 Janne Louhivuori – sähkökitarat (2–6, 7–11), akustinen kitara (2, 3, 5, 8), slide-kitara (8) 
 Seppo Tyni – sähkökitara (4, 8)
 Olli Haavisto – pedal steel-kitara (5, 6, 9)
 Vesa Aaltonen – rummut (4, 8), lyömäsoittimet (4)
 Tapani Ikonen – rummut (2, 3, 5, 6, 9–11), lyömäsoittimet (6)
 Vesa Enne – taustalaulu (5)
 Kalle Fält – taustalaulu (1–6, 8, 10, 12, 13) 
 Marjo-Riitta Kervinen – taustalaulu (4)
 Maarit Hurmerinta ja Irina Milan – taustalaulu (1–5, 7, 8, 11) 
 Pave Maijanen – taustalaulu (4)
 Tapani Kansa – laulu (1)
 Ahti Marja-aho – viulu (2–3, 5)
 Juuso Nordlund – basso (4) 
 Pekka Pohjola – basso (2–6, 8–11)
 Seppo Sillanpää – banjo (2, 9)
Lähteet:

 Jorma Ylösen jousisto 
Jorma Ylösen johtama jousisto soittaa kappaleilla ”Tunnetko rakkauden?” (4) ja ”Vicky Lee” (8).
 Jorma Ylönen – viulut
 Heikki Hämäläinen – viulut
 Kari Lindstedt – sello (4)
 Jaakko Raulamo – sellot
 Seppo Rautasuo – viulut (8)
 tuntemattomat muusikot – muut jouset
Lähde:

 Tuotanto 
 Antti Joki – äänitys (Finnlevy-studiot), miksaus
 Tom Vuori – äänitys (Finnlevy-studiot), miksaus (8)
 Tom Bildo – äänitys (Finnlevy-studiot)
 Ilkka Jaakola – valokuvat (Oulu)
 Henrik Schütt – valokuva (liite)
 Tapsa Rantanen – kannen suunnittelu, kannen toteutus
 Tommi Liuhala – kannen suunnittelu, tuottaja
 Raz – etukannen valokuvan jälkivärjäys
 Kassu Halonen – tuottaja
Lähde:

 Lähteet 

 </ref>

 Viitteet 

Luokka:Mikko Alatalon albumit
Luokka:Vuoden 1978 albumit
Luokka:Kassu Halosen tuottamat albumit
Luokka:Tommi Liuhalan tuottamat albumit