Neutraali monismi

Neutraali monismi on ontologinen näkemys, jonka mukaan todellisuus koostuu yhdentyyppisestä (monismi) perussubstanssista, joka itsessään ei ole olemukseltaan sen enempää henkistä kuin aineellistakaan, mutta voi ilmetä sekä henkisinä että aineellisina aspekteina tai ominaisuuksina. Neutraali monismi on näin kaksoisaspektiteorian mukainen. Neutraali monismi sijoittuu kahden muun keskeisimmän monistisen näkemyksen, idealismin ja materialismin, väliin. 

Neutraalin monismin esitteli Baruch Spinoza 1600-luvulla. William James kannatti sitä esseessään Onko ”tietoisuutta” olemassa? (1904). Bertrand Russell kannatti näkemystä jonkin aikaa. Näkemys ilmenee myös Alfred J. Ayerin teoksessa Language, Truth and Logic. Myös David Bohmin näkemys todellisuuden kokonaisvaltaisesta prosessiluonteesta on sukua neutraalille monismille.

Myöhemmin Donald Davidson on kannattanut mielen ja ruumiin ongelman suhteen niin kutsuttua anomaalista monismia, joka on sukua aiemmille neutraalin monismin teorioille, mutta ei kokonaan yhtenevä. Emergentti materialismi on toinen ontologisen monismin muoto, joka hyväksyy sekä mielen että aineen olemassaolon.

 Katso myös 

 Kaksoisaspektiteoria

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 



Luokka:Filosofiset opit
Luokka:Mielenfilosofia
Luokka:Ontologia