Code civil

Code civil (CC) tai Code Napoléon eli Ranskan siviililaki (1804) on kuuluisin uudella ajalla julkaistuista lakikokoelmista. Code civil on sekoitus roomalaista oikeutta ja Ranskan suurta vallankumousta edeltävää lakia järjestettynä uudelleen.Lobingier 1918, s. 119 Se vahvisti feodaalioikeuksien kumoamisen, kirkon ja valtion eron sekä uskonnonvapauden ja takasi omistusoikeuden suojan, sopimusvapauden ja taloudellisen toiminnan vapauden. 

 Historia 
Päätös koko valtakunnan alueella pätevästä säädösoikeuteen perustuvasta laista valittiin 4. syyskuuta 1791 yhdeksi kansalliskokouksen tavoitteista. 1790-luvulla kansalliskokoukselle luovutettiin neljä ehdotusta uudeksi lakikokoelmaksi, mutta yhtäkään niistä ei hyväksytty. Ensimmäinen konsuli Napoleon Bonaparte hajotti aiemman komission ja nimitti tilalle uuden 13. elokuuta 1800. Komission tuli luovuttaa ehdotuksensa marraskuuhun 1800 mennessä.Lobingier 1918, s. 122 Se  jäsenet olivat:Lobingier 1918, s. 117-118

 François Denis Tronchet, kuningas Ludvig XVI:n entinen puolustusasianajaja
 Jean-Étienne-Marie Portalis
 Félix-Julien-Jean Bigot de Préameneu
 Jacques de Maleville

Komission työ otettiin käyttöön 36 asetuksen muodossa vuosina 1801–1803. 21. maaliskuuta 1804 asetukset koottiin yhdeksi lakikokoelmaksi nimeltä Code civil, jonka nimeksi vaihdettiin vuonna 1807 Code Napoléon keisarin kunniaksi. Kun Napoleon menetti valtansa, lakikokoelman nimeksi palautettiin Code civil. Keisari Napoleon III palautti Code Napoléon -nimen vuosiksi 1852–1870, minkä jälkeen nimi on pysynyt samana.

Code civil reseptoitiin useaan maahan, muun muassa Alankomaihin, Portugaliin, Monacoon, Luxemburgiin, Kreikkaan, lähes koko Etelä-Amerikkaan ja Louisianan osavaltioon Yhdysvalloissa. Osaksi reseptio oli pakon sanelemaa (Napoleonin valloitussodat) ja osaksi vapaaehtoista.Ylikangas 1978, s. 117–121

 Lähteet 



  Viitteet  

 Aiheesta muualla 

Luokka:Ranskan laki
Luokka:Ranskan historia
LUokka:Lakikirjat