George Porter

George Porter (6. joulukuuta 1920 Stainforth – 31. elokuuta 2002 Canterbury) oli brittiläinen reaktiokineetikko, jonka päätutkimusalana olivat kaasukinetiikka ja polymeerikemia. Hänet palkittiin Nobelin kemianpalkinnolla vuonna 1967 kemiallisen reaktion mekanismin selvittämisestä. Vuoden 1967 palkinto oli jaettu Porterin, Manfred Eigenin ja Ronald Norrishin kesken.

 Akateeminen ura 
Porter aloitti opintonsa Thornen kansakoulussa, jossa sai stipendin jatko-opintoihinsa Leedsin yliopistossa. Hän suoritti siellä kandidaattitutkintonsa kemiassa. Porter palveli vapaaehtoisena kuninkaallisessa laivastossa toisessa maailmansodassa ja sodan jälkeen väitteli Cambridgen yliopistossa Ronald Norrish ohjauksessa v. 1949  tohtoriksi vapaiden radikaalien valokemiallisesta tuottamisesta.George Porter George. The study of free radicals produced by photochemical means, (1949), University of Cambridge Hänet nimitettiin myöhemmin yliopiston opetushenkilöstöön (Emmanuel College). Porter oli vuodesta 1954 vuoteen 1965 kemian professorina Sheffieldin yliopistossa. Porterin aloitti keskeisen tutkimustyönsä välähdysfotolyysilaitteistolla tässä yliopistossa. Tänä aikana Porter osallistui myös BBC:n television tiede- ja teknologiasarjaan, jossa tiedettä tuotiin julki katselijoille. Myöhemmin Porter vaikutti myös paljolti tieteellisten ilmiöiden havainnollistamisessa suurelle yleisölle (ks. Committee on the Public Understanding of Science). Porter nimitettiin v. 1966 johtajaksi Royal Institution of Great Britain:iin. Vuonna 1967 Porter kutsuttiin vierailevaksi professoriksi University College London:iin. Porter oli Royal Societyn puheenjohtaja vuodesta 1985 vuoteen 1990, ja hänet aateloitiin v. 1972 ja nimitettiin Ansioritarikuntaan v. 1989. Vuonna 1990 Porterista tehtiin Luddenhamin pääri. Vuonna 1992 Porterille myönnettiin Copley-mitali.

 Tieteellinen työ 
Porter teki Cambridgen yliopistossa perustutkimusta Ronald Norrishin kanssa. Porterin kiinnostus kohdistui vapaiden radikaalien tutkimukseen ja yhdessä Norrishin kanssa hän kehitti ensimmäisenä välähdysfotolyysin.George Porter, Flash Photolysis and Spectroscopy. A New Method for the Study of Free Radical Reactions Proceedings of the Royal Society of London, A-sarja, Mathematical and Physical Sciences, (1950), Vol. 200, nro 1061, s. 284 Tällä menetelmällä oli mahdollista ensimmäistä kertaa kineettisesti ja spektroskopisesti tutkia kaasussa tuotettuja vapaita radikaaleja, jotka koostuvat useista atomeista. Porter tutki myöhemmin käytännön sovellutuksena selluloosakuitujen kestävyyttä valokemiallisissa reaktioissa. Porter oli vuodet 1953 ja 1954 apulaisjohtajana tämän kaltaista tutkimusta suorittavassa laitoksessa (British Rayon Research Association).

 Lähteet 

Luokka:Brittiläiset kemistit
Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat
Luokka:Copley-mitalin saajat
Luokka:Vuonna 1920 syntyneet
Luokka:Vuonna 2002 kuolleet