Brittiläinen siirtoarmeija

Brittiläinen siirtoarmeija (British Expeditionary Force, BEF) olivat joukot, jotka lähetettiin Isosta-Britanniastas Ranskaan ja Belgiaan sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan aikana.

Siirtoarmeija perustettiin vuonna 1908 Richard Burdon Haldanen järjestämän Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimien uudistuksen yhteydessä. Aiemmin asevoimat lähetti yksittäisiä yksiköitä, ja ne järjestettiin prikaateiksi tai suuremmiksi yksiköiksi. Yhdistynyt kuningaskunta oli 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa tehnyt sopimuksia puolustusliitoista. Sopimusten mukaan sillä oli velvollisuus auttaa puolustuksessa, jos Saksan keisarikunta hyökkää Ranskaan. Siksi tarvittiin joukkoja, jotka voitiin organisoida ja kouluttaa jo ennen sodan alkua. Haldanen uudistuksessa Isoon-Britanniaan perustettiin vakinainen siirtoarmeija. Joukkoja käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1914 ensimmäisessä maailmansodassa. 

Vuonna 1939 toisen maailmansodan alkaessa brittiläinen siirtoarmeija lähetettiin taistelemaan Ranskaan. Kun liittoutuneet kärsivät tappion, joukot evakuoitiin Manner-Euroopasta takaisin Isoon-Britanniaan.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 





Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat
Luokka:Yhdistynyt kuningaskunta ensimmäisessä maailmansodassa
Luokka:Yhdistynyt kuningaskunta toisessa maailmansodassa
Luokka:Länsirintama ensimmäisessä maailmansodassa
Luokka:Länsirintama (toinen maailmansota)