Petopunkit

Petopunkit (Mesostigmata) on loispunkkien (Parasitiformes) suuri lahko, jossa on yli 8000 lajia. Vaikka petopunkit kuuluvat taksonomisessa luokittelussa loispunkkeihin, ne eivät kuitenkaan yleensä ole parasiitteja, vaan petoja, jotka tappavat ravinnoksi käyttämänsä saaliseliöt. Vaikka ryhmään kuuluu myös monia loispunkkeja, sekä suomen että ruotsin kielessä koko Mesostigmata-lahkosta käytetään yleisnimitystä petopunkit ().Puutteellisesti tunnettujen ja uhanalaisten metsälajien tutkimusohjelma. Ympäristöhallinnon verkkopalvelu. Viitattu 14.9.2015. Lääketieteessä ryhmästä käytetään yleisesti myös vanhempaa tieteellistä nimeä Gamasina.Arno Forsius: Punkit lääketieteen historiassa 

Petopunkit ovat kooltaan tyypillisesti korkeintaan 0,5 mm, ja ne ovat usein lähes samankokoisia kuin saalislajinsa. Naaraat ovat yleensä suurempia kuin koiraat, ja kokoero korostuu kun naaraat valmistautuvat munintaan. Punkeilla on viisi erilaista kehitysastetta: muna-, toukka-, protonymfi-, deutonymfi- ja aikuisaste. Toukka-asteella punkeilla on vielä vain kolme raajaparia, mutta muilla kehitysasteilla niitä on neljä. Muodoltaan petopunkit ovat tavallisesti päärynämäisiä ja pinnaltaan ne ovat kiiltävänhohtoisia. Väritykseltään petopunkkilajit ovat varsin vaihtelevia; niitä on lähes valkoisista ruskeanpunaisiin.Sari Himanen: Mansikkapunkin biologinen torjunta petopunkkien avulla.  Kuopion yliopisto

Punkkien leuat ovat kehittyneet voimakkaiksi, jotta ne voivat tarttua tehokkaasti saaliseläimeen. Leuoissa on syömistä varten imevät suuosat. Lisäksi punkeilla on erityiset tunnistuselimet ravinnon havainnointiin. Petopunkit käyttävät ravinnokseen pääasiassa pieniä kasveja syöviä hyönteisiä ja punkkeja, mutta jotkut lajit myös siitepölyä. Ne liikkuvat yleensä huomattavasti saalislajejaan nopeammin ja voivat kulkea pitkiä matkoja kasvustossa. Niiden on havaittu kykenevän suunnistamaan ympäristössään saalislajien ja näiden ravinnokseen käyttämien kasvien tuottamien hajusignaalien mukaan. Kuten useimmat muutkin punkkilajit, petopunkit voivat kulkeutua myös tuulen mukana pitkiä matkoja.

Petopunkkeja käytetään kasvihuoneviljelyssä muun muassa kehrääjäpunkkien, ripsiäisten ja jauhiaisten biologiseen torjuntaan. Suurin osa biologisessa torjunnassa käytettävistä petopunkeista kuuluu Dermanyssina -alalahkon heimoon Phytoseiidae. Samaan alalahkoon kuuluu kuitenkin myös yleisiä loispunkkeja, kuten lintupunkki (Dermanyssus gallinae). Toisinaan petopunkeiksi kutsutaankin kapeammin vain Phytoseiidae-heimon lajeja.

 Tunnettuja biologiseen torjuntaan käytettyjä lajeja 

 Ansaripetopunkki (Phytoseiulus persimilis), syö kehrääjäpunkkeja (Tetranychidae)
 Harsosääskenpetopunkki (Hypoaspis sp.), syö harsosääskiä
 Ripsiäispetopunkki (Amblyseius cucumeris), syö ripsiäisiä ja vihannespunkkeja
 Suomenpetopunkki (Amblyseius finlandicus), syö vihannespunkkeja
 Swirskipetopunkki (Amblyseius swirskii), syö jauhiaisia ja ripsiäisiä
 Kalifornianpetopunkki (Amblyseius californicus), syö vihannespunkkeja

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Laji.fi: Petopunkit (Mesostigmata)
ITIS: Mesostigmata 
Iowa State University, Bug Guide: Order Mesostigmata - mesostigs 
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Mesostigmata 

*