Nan Goldin

Nan Goldin (s. 12. syyskuuta 1953 Washington (DC)) on merkittävä yhdysvaltalainen valokuvataiteilija ja dokumenttivalokuvaaja.

 Elämäkerta 
Goldin syntyi Washington DC:ssä ja kasvoi sen esikaupungissa Marylandissa, mutta karkasi kotoa ja oli eri kasvattiperheissä. Myöhemmin hän opiskeli Satya Community Schoolissa Bostonissa, missä opettaja esitteli hänelle kameran vuonna 1968, kun hän oli 15-vuotias. Hänen ensimmäinen oma näyttelynsä oli Bostonissa vuonna 1973, perustuen hänen valokuvaamiselleen kaupungin homo- ja transvestiittiyhteisöjen keskellä, joille hänet esitteli hänen ystävänsä David Armstrong. Goldin valmistui 1977 Tuftsin yliopiston Bostonin School of the Museum of Fine Artsista, jossa hän työskenteli pääasiassa Cibachrome-vedosten kanssa.

Valmistumisensa jälkeen hän muutti New Yorkiin ja aloitti post-punk- ja new wave -musiikkipiirien dokumenttivalokuvauksen. Hän kuvasi myös kaupungin energistä homoalakulttuuria 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa, mennen vähitellen Boweryn kovien huumeiden alakulttuuriin. Nämä vuosina 1979–1986 otetut kuvat muodostavat hänen maineikkaan työnsä The Ballad of Sexual Dependency. Kuvien valokuvaestetiikka ilmentää huumeiden käyttöä, väkivaltaa, aggressiivisia pariskuntia ja omaelämäkerrallisia hetkiä. Suurin osa hänen Ballad-kohteistaan kuoli 1990-luvulla  joko huumeiden yliannostukseen tai AIDSiin; mukaan lukien hänen läheiset ystävänsä ja usein kuvauksen kohteena olleet Greer Lankton ja Cookie Mueller. Balladin jatkoksi hän yhdisti kuviaan kahteen muuhun sarjaan: I'll Be Your Mirror ja All By Myself.

Vuonna 2007 Goldinille myönnettiin Hasselblad-palkinto.

 Teoksia 





 Lähteet 

 Aiheesta muualla 





Luokka:Yhdysvaltalaiset valokuvaajat
Luokka:Vuonna 1953 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt