Ricky Hatton

"Ricky" (Richard John) HattonJohn Rawling, Ricky Hatton, Obituary The Guardian 14.9.2025, viitattu 14.9.2025 (6. lokakuuta 1978 Stockport, Britannia – 2025 Hyde, Greater Manchester, Britannia) oli englantilainen ammattilaisnyrkkeilijä. Hän oli kaksinkertainen ammattilaisten ylemmän kevytsarjan IBF- ja IBO-liittojen maailmanmestari. Hän piti hallussaan myös WBA-liiton välisarjan maailmanmestaruutta. Hatton oli The Ring -lehden valitsema vuoden nyrkkeilijä vuonna 2005. 

Hatton vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Hyden kaupungissa Suur-Manchesterin alueella. Hänen isänsä ja isoisänsä pelasivat jalkapalloa Manchester Cityssä, ja hän itsekin käväisi seuran nuorisojoukkueessa. Hän kuitenkin päätti keskittyä nyrkkeilyyn.

 Amatööriura 
Hatton voitti amatöörinä 73 ottelua ja hävisi 7. Hän aloitti amatöörinä 12-vuotiaana. Hän voitti nuorten MM-pronssia vuonna 1996 ja ABAn mestaruuden seuraavana vuonna.

 Ammattilaisura 
Hatton aloitti ammattilaisuransa 11. syyskuuta 1999 ensimmäisen erän tyrmäysvoitolla Colin McAuleya vastaan. 29. toukokuuta hän voitti Dillon Carewin WBO-liiton ylemmän kevytsarjan intercontinental-mestaruusottelussa ja puolusti mestaruuttaan Bernard Paulia, Mark Wintersiä, Pedro Alonso Terania, Ambioris Figueroa, Gilbert Quirosia ja Giuseppe Lauria vastaan. 23. lokakuuta 2000 hän voitti Jonathan Thaxtonin Britannian mestaruusottelussa, ja 26. maaliskuuta 2001 Tony Pepin WBA-liiton mestaruusottelussa. Tätä titteliään hän puolusti 15 kertaa. 

Hattonin lopullinen läpimurto oli 4. kesäkuuta 2005 käyty IBF-liiton maailmanmestaruusottelu Kostya Tszyuta vastaan.Boxing.fi Australialainen Tszyu oli hallinnut painoluokkaa jo pitkään, </ref> ja häntä pidettiin yhtenä parhaista pound-for-pound-nyrkkeilijöistä. Altavastaajana otteluun lähtenyt Hatton tuomittiin voittajaksi 11. erän jälkeen, kun Tszyu ei enää pystynyt jatkamaan ottelua. 26. marraskuuta 2005 Hatton otti nimiinsä myös WBA-liiton maailmanmestaruuden tyrmättyään hallitsevan mestarin Carlos Maussan yhdeksännessä erässä Sheffieldissä käydyssä ottelussa. Samana vuonna arvostettu The Ring -lehti valitsi hänet vuoden nyrkkeilijäksi. Marraskuussa 2006 hän luopui IBF-mestaruudestaan kieltäydyttyään kohtaamasta määrättyä haastajaa Naoudel Ben Rabahia.  Syynä tähän oli hänen päämääränsä nousta ottelemaan painoluokkaa ylemmäs.

Välisarjalaisena Hatton nousi kehään 13. toukokuuta 2006 WBA-liiton maailmanmestaruusottelussa Bostonin TD Banknorth Gardenilla. Vastassa oli hallitseva mestari, vasenkätinen Luis Collazo, joka kävi kanveesissa jo ensimmäisessä erässä,  mutta ottelu osoittautui lopulta tasaiseksi ja Hattonin siihenastisen uran ehkäpä kovimmaksi. Ottelu tuomittiin kuitenkin Hattonin voittoon kaikin tuomariäänin. Seuraavassa ottelussaan hän palasi takaisin ylempään kevytsarjaan. 20. tammikuuta 2007 käydyssä ottelussa panoksena oli IBF- ja IBO-liittojen tunnustama maailmanmestaruus, ja häntä vastassa oli hallitseva mestari Juan Urango. Hatton voitti ottelun kaikin tuomariäänin.Boxing.fi Kumpikaan ottelija ei ollut pahoissa vaikeuksissa ottelun aikana, eikä kamppailussa tapahtunut lattiaanlyöntejä.

Hatton joutui kuitenkin pian luopumaan IBF:n mestaruudesta kohdatakseen seuraavan vastustajansa, Jose Luis Castillon. 23. kesäkuuta käydyssä ottelussa kamppailtiin avoimena olleesta WBC-liiton maailmanmestaruudesta. Hatton tyrmäsi vastustajansa vasemman käden koukkulyönnillä neljännessä erässä.

Hatton palasi kehään 8. joulukuuta 2007 välisarjalaisena WBC-liiton maailmanmestaruusottelussa maailman parhaana pound-for-pound -nyrkkeilijänä pidettyä amerikkalaista Floyd Mayweather nuorempaa vastaan. Ottelua pidettiin kovimpana välisarjan kohtaamisena sitten vuoden 1999 Oscar de la Hoyan ja Felix Trinidadin välisen ottelun. Hatton kykeni ottelun alussa jossakin määrin häiritsemään Mayweatheria kovalla ja hyökkäävällä nyrkkeilytyylillään, mutta lopulta Mayweather osoittautui paremmaksi ja voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä kymmenennessä erässä.

Toukokuussa 2008 Hatton voitti kotikaupunkinsa City of Manchester Stadiumilla IBO-liiton ylemmän kevytsarjan mestaruuden voitettuaan Juan Lazcanon kaikin tuomariäänin. Hän puolusti titteliään marraskuussa 2008 Las Vegasissa Paulie Malignaggia vastaan teknisellä tyrmäyksellä 11. erässä.

Hatton kohtasi 3. toukokuuta 2009 The Ring -lehden ja IBO-liiton kevyen välisarjan MM-ottelussa Manny Pacquiaon. Suurta ennakkomainontaa osakseen saaneessa ottelussa Pacquiao tyrmäsi hänet toisessa erässä. Tyrmäyksensä jälkeen hän ei otellut kolmeen vuoteen. Syyskuussa 2010 brittilehdistö paljasti Hattonin huume- ja alkoholiongelman, jolloin Britannian nyrkkeilyliitto vei häneltä kilpailuluvan sekä managerin toimiluvan. Lisäksi hän sai 20 000 punnan sakot. Vuonna 2012 Hatton otteli kerran ja hävisi yhdeksännen erän tyrmäyksellä Vyacheslav Senchenkolle.

Hatton on uransa jälkeen itse julkisuudessa kertonut alkoholi- ja huumeongelmistaan, masennuksestaan ja useista itsemurhayrityksistään.

Hatton löydettiin kuolleena kotoaan 14. syyskuuta 2025. Häneltä jäi kolme lasta,Elisabeth McGowan, Ricky Hatton’s Cause of Death Updates, Hollywood Life 14.9.2025, viitattu 14.9.2025  joista Campbell on entinen ammattilaisnyrkkeilijä, jota hän valmensi.Connor Andrews, Ben Davies, British boxing icon Ricky Hatton found dead aged 46, Talsports.com 14.9.2025, viitattu 14.9.2025

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ricky Hattonin virallinen sivu
 Promoottorin sivu
 Ammattilaisottelutilastot BoxRec-tietokannassa
 Henkilökuva HBO:n sivuilla 

Luokka:Englantilaiset nyrkkeilijät
Luokka:Vuonna 1978 syntyneet
Luokka:Vuonna 2025 kuolleet