Ilomantsin kirkko

Ilomantsin luterilainen kirkko on Ilomantsin luterilaisen seurakunnan pääkirkko ja sijaitsee Ilomantsin kirkonkylässä. Se on järjestyksessä Ilomantsin viides luterilainen kirkko. Kirkko on rakennettu vuonna 1796 Henrik Johan Mechelinin johdolla. Kirkossa on noin 800 istumapaikkaa.

Ilomantsin kirkko on toinen Ilomantsin kirkonkylän kirkoista. Kirkonkylässä sijaitsee myös Ilomantsin ortodoksinen kirkko.

 Vanhan kirkon tuho 
Ilomantsin järjestyksessä neljäs luterilainen kirkko tuhoutui salamaniskun sytyttämässä tulipalossa 27.7.1794. Samassa tulipalossa tuhoutui myös luterilaisen kirkon vieressä ollut ortodoksinen kirkko.Hanka 2003, s. 5. Uutta kirkkoa ryhdyttiin suunnittelemaan välittömästi. Uuden kirkon piirustukset tilattiin Tukholman yli-intendentinvirastosta. Yli-intendentti Carl Fredrik Adelcrantzin 13.5.1795 päiväämät piirustukset esittivät tasavartista ristikirkkoa. Piirustuksen kirkossa oli matala satulakatto ja se oli torniton. Piirustusten pohjalta toteutettuun ristikirkkoon jäi alkuperäisestä suunnitelmasta lopulta vain sen ristimuoto, sekin kapenevasakaraisena toteutettuna.Hanka 2003, s. 9.

 Kirkon rakentaminen 
Ilomantsin seurakunnalla oli vaikeuksia löytää rakentaja uudelle kirkolle. Lopulta rakentajaksi valittiin tammikuussa 1796 korkeasta palkkavaatimuksesta huolimatta Kiteen Matkaselän sahan kirjuri Adam Mechelin. Työt olivat kuitenkin vasta aluillaan, kun hän kuoli tapaturmaisesti samana vuonna. Työn jatkajaksi valittiin Adam Mechelinin poika, ylioppilas Johan Henrik Mechelin (s. 1774 Juva, k. 1840 Jaakkima), jonka johdolla kirkkoa rakennettiin kesän 1796 ajan. Pääpiirteissään kirkko oli valmiina saman vuoden syksyllä, joskin viimeistely jatkui vielä parin vuoden ajan.Hanka 2003, s. 11–12. Kirkkoa korjattiin jo 1810-luvun alussa. Työstä vastasi tällöin kirkonrakentaja Juhana Karppinen. Karppinen vastasi myöhemmin myös kellotapulin korjaustöistä.Hanka 2003, s. 15. 

 Kirkon koristelu 
Ilomantsin kirkko tunnetaan kuvakirkkona sen värikkäästä sisätilojen koristelusta johtuen. Ajatus kirkon luterilaisittain poikkeuksellisen runsaaseen koristeluun on todennäköisesti saatu läheisestä ortodoksisen kirkon runsaasta maalauskoristelusta ja ikoneista.Hanka 2003, s. 15–16.

Ilomantsin kirkon koristeet maalasi 1830–1832 Samuel Elmgren.Hanka 2003, s. 17. Hän maalasi kirkkoon puolensataa enkelihahmoa ja lukuisia Raamatun kertomuksia ja pilvien päälle kuvattuja henkilöitä.Hanka 2003, s. 22, 24–27. Kuvakoristelun Elmgren teki pääosin liimaväreillä, mutta hän paranteli yksityiskohtia öljyväreillä. Elmegrenin maalausten tyyli edustaa kansanomaista uusklassismia.Hanka 2003, s. 18. Kirkon koristelutyyli on ainutlaatuinen Suomessa. Lähimmät vastineet koristelulle voi löytää Ruotsista.Hanka 2003, s. 32.

Myös öljyvärein maalattu alttaritaulu on Elmrgenin käsialaa. Suurikokoinen taulu kuvaa ristiinnaulittua Kristusta ympärillään Neitsyt Maria, apostoli Johannes ja Magdalan Maria.Hanka 2003, s. 28.

 Kirkon myöhemmät korjaukset 
Kirkkoon tehtiin suurempia korjauksia 1840-luvun lopulla, jolloin paranneltiin paanukattoa ja perustuksia. Kirkon ulkoseinät myös laudoitettiin ja maalattiin keltaisiksi. Vuonna 1871 paanukatto korvattiin päreillä ja sisällä uudistettiin ja korjattiin eteisiä, lehtereitä, kuoria ja sakastia. Viimeistään tällöin osa alkuperäisestä Elmgrenin koristelusta jäi uuden maalipinnan alle.Hanka 2003, s. 33.

Korjaukset jatkuivat 1900-luvun alussa, jolloin kirkko sai peltikaton ja lämmityskamiinat. Suuri korjaus tehtiin vuonna 1933, jolloin viipurilaisen arkkitehdin Juhani Viisteen suunnitelmien pohjalta korotettiin kirkon keskiosaa ja pientä torniosaa suurennettiin. Lisäksi muun muassa kirkon eteiset suurennettiin ja ulkoseinien vaakalaudoitus korvattiin punaiseksi maalatulla pystylaudoituksella. Sekä kirkon että kellotapulin peltikatot maalattiin kahdella värillä jäljittelemään paanukaton koristeellista vaikutelmaa.Hanka 2003, s. 33–34. Viiste pyrki säilyttämään Elmgrenin maalaukset sisätilojen kunnostuksen yhteydessä. Vanhojen maalausten kunnostajaksi ja uusien enkelihahmojen ja koristemalausten tekijäksi valittiin viipurilainen taiteilija Lauri Välke. Välkkeen apuna toimi enolainen taidemaalari Eino Härkönen. Samassa yhteydessä kuorin ikkunoihin hankittiin Salomo Wuorion lasimaalamon valmistamat lyijylasimaalaukset, jotka suunnitteli Paul Semonov (myöh. Pauli Semeri).Hanka 2003, s. 35–36.

Seuraava suuri korjaus tehtiin vuosina 1993–1994. Tällöin vanhoja maalauksia puhdistettiin ja entisöitiin alkuperäistä ilmettä kunnioittaen.Hanka 2003, s. 38.

 Kirkon ympäristö 
Uusi kirkko oli valmistumisensa jälkeen useamman vuoden ilman kelloja, sillä vanhan kirkon kello oli sulanut tulipalossa. Vanhan kellon metalli oli kuitenkin otettu talteen ja siitä voitiin vuonna 1801 valaa uusi kello. Se sijoitettiin vuonna 1803 valmistuneeseen kellotapuliin, jonka oli rakentanut kirkonrakentaja Iisakki Sorsa. Malliltaan kellotapuli oli kolminivelinen pohjalaistyyppinen renessanssitapuli.Hanka 2003, s. 12.

Kirkon pihassa on herätysliikkeen johtajan Henrik Renqvistin ja lähetyssaarnaaja Pietari Kurvisen muistomerkit. Molemmat ovat syntyneet Ilomantsissa.Hanka 2003, s. 42.

 Lähteet 
 Hanka, Heikki: Sadan enkelin kirkko. Ilomantsin kuvakirkon kaksi vuosisataa. Minerva Kustannus Oy, Jyväskylä 2003.

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Ilomantsin nähtävyydet
Luokka:Ilomantsin rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Pohjois-Karjalan kirkkorakennukset
Luokka:Suomen puiset ristikirkot
Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat