Punaisen Ristin kansainvälinen komitea

Punaisen Ristin kansainvälinen komitea ( eli ICRC,  eli CICR) on Sveitsin Genevessä kotipaikkaansa pitävä humanitaarinen järjestö.  

ICRC:n toiminta-ajatus on auttaa sotien uhreiksi joutuneita ihmisiä. Se on osa Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansainvälistä liikettä, mutta toimii itsenäisesti. ICRC johtaa ja koordinoi Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun kansainvälisen liikkeen hankkimaa apua kohdealueilla. Komiteaan kuuluu 25 jäsentä, jotka ovat Sveitsin kansalaisia. Se nimittää uusia jäseniä, kun edelliset eroavat tai kuolevat. 

 Historia 
Komitea on perustettu vuonna 1863 sveitsiläisen liikemies ja humanisti Henri Dunant’n johdolla. Sen alkuperäisenä tavoitteena oli edistää sodissa haavoittuneiden sotilaiden avustamista tukevan kansainvälisen yhteisön perustamista. Vuoden 1914 elokuussa, jolloin ICRC perusti sotavankien ja heidän omaistensa välistä yhteydenpitoa parantamaan tarkoitetun toimiston, Punaisen Ristin kansainväliseen komiteaan kuului 10 jäsentä, mutta vuoden loppuun mennessä sen henkilökuntaan kuului jo 1200 ihmistä. ICRC myös lähetti edustajiaan tarkastamaan sotavankileirejä ja raportoi niiden olosuhteista ensimmäistä maailmansotaa käyvien maiden hallituksille. Sodan jälkeen se auttoi järjestämään sotavankien palauttamista.  

ICRC on saanut Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1917, vuonna 1944 ja yhdessä Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainvälisen liiton kanssa vuonna 1963. 

 Merkitys 
ICRC on yksi harvoista kansainvälisesti tunnustetuista ei-valtiollisista organisaatioista. Sen asema perustuu Geneven sopimuksiin, jotka ovat yksi kansainvälisen humanitaarisen oikeuden perusasiakirjoista ja joista käytetään usein myös nimitystä ”sodan lait” (jus in bello).

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Punainen Risti
Luokka:Sveitsiläiset järjestöt
Luokka:Komiteat
Luokka:Nobelin rauhanpalkinnon saajat
Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijajäsenet