Edward Weston

Edward Henry Weston (24. maaliskuuta 1886 – 1. tammikuuta 1958) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja.

Weston syntyi Illinoisissa ja sai ensimmäisen kameransa 16-vuotispäivänään; jo vuonna 1903 hänen kuviaan oli esillä Chicago Art Institutessa. Hän muutti vuonna 1906 Kaliforniaan ja nai vuonna 1909 Flora May Chandlerin, jonka kanssa hän sai neljä poikaa. 

30-vuotiaana hän hän oli taitava mutta tavallinen muotokuvaaja. Hän osallistui myös aktiivisesti ja menestyksekkäästi kameraklubien kilpailuihin. Klubien suosimassa  piktorialistisesssa tyylissä valokuvaajat jäljittelivät maalauksia pimiötyöskentelyllä ja valittsemansa samoja aiheita kuin taidemaalarit:  romanttisia merimaisemia, lapsia ja lemmikkejä, asetelmia ja alastonkuvia.

1920-luvun alkupuolelta lähtien Weston alkoi kehittää valokuvamaista estetiikkaa korostamalla eikä häivyttämällä piirteitä, joilla valokuva eroaa maalauksesta. Ensimmäisten kokeilujen aihepiiri on edelleen sovinnaisen piktorialistinen.

Weston oli länsirannikolla eristyksissä modernin amerikkalaisen valokuvauksen ja muun modernin taiteen päävirtauksista. Alfred Stieglitz, Edward Steichen, Paul Strand, Charles Sheeler ja Ralph Steiner työskentelivät kaikki idässä. Kaliforniassa Ansel Adams ei ollut vielä aloittanut tärkeää työtään, ja Imogen Cunningham oli kaukana pohjoisen San Franciscossa.

Näin ollen Weston keksi huomattavassa määrin voimakkaan version modernista valokuvauksesta omasta mielikuvituksestaan ja valtavasta tahdostaan. Hän oli ahneesti utelias ja muiden taiteilijoiden ideat ja intohimot vaikuttivat häneen yhtä paljon kuin heidän työnsäkin. Vuonna 1922 New Yorkin-vierailullaan hän tapasi Stieglitzin, ja hän muisteli tapaamista myöhemmin haastavana ja elähdyttävänä. Seuraavana vuonna hän matkusti Meksikoon oppilaansa ja rakastajattarensa Tina Modottin kanssa ja tapasi siellä Diego Riveran, José Clemente Orozcon, David Alfaro Siqueirosin ja muita Meksikon taiteellisen renessanssin hahmoja.

Meksikossa ollessaan Weston tuotti ensimmäiset radikaalisti itsenäiset kuvansa. Vuonna 1927 Weston palasi Kaliforniaan, missä hän jatkoi kuvallisten ideoiden tutkimista kuuluisissa lähikuvissaan simpukoista, vihanneksista, kivimuodoista ja puoliabstrakteista alastonkuvista. Näiden kuvien suurta voimaa ja merkitystä ei vähennä se, että ne perustuvat hyvin yksinkertaiseen rakenteeseen: esineen ja taustan rakenteeseen. Ne ovat suunnittelultaan ja viittauksiltaan itsenäisiä. Tunnetuin esimerkki on Westonin paprikasaara.  Kohteen eristäminen kaikista viittauksista ulkomaailmaan ja sen kuvauksen saumaton terävyys riistävät siltä mittakaavan ja kontekstin ja antavat sen toimia metaforana itse elämän orgaaniselle avautumiselle.

Joissakin muotokuvissa ja alastonkuvissa hän käytti kannettavaa Graflex-kameraa, joka mahdollisti nopean reagoinnin, mutta useimmissa töissään hän käytti 8 × 10 tuuman peilitöntä kameraa jalustalla ja vedosti sen negatiivit pinnakkaisina.

Vuonna 1932 Westonista tuli yksi Group f.64:n perustajajäsenistä. Group f.64 oli löyhä ja lyhytikäinen puristivalokuvaajien kokoelma, johon kuuluivat Weston, Adams ja Cunningham. Hän piti vuosina 1917–1934 "oppimispäiväkirjaa". Kun hän lopettti sen, hän katsoi ehkä olevansa valmis.

Vuosina 1934–1948, Weston jatkoi lempiaiheidensa, luonnonmuotojen, maisemien, alastonkuvien ja ihmisten, tutkimista. taiteellisen kehityksen luonne näkyy kenties selkeimmin maisemakuvauksessa. Vuonna 1922 Weston kirjoitti, että hänen "suora" valokuvaustyylinsä ei pystynyt käsittelemään kaoottista maisemaa menestyksekkäästi. Keväällä 1929 hän kuitenkin alkoi valokuvata Point Lobosia, joka oli kenties pisimpään kestänyt ja hedelmällisin kaikista aiheistaan. Aluksi hän keskittyi sypressien juurien ja runkojen yksityiskohtiin. 1930-luvun puoliväliin mennessä hänen maisemissaan oli usein horisontti, ja suurri syvyyvaikutelma yhdistyi muotojen täsmällisyyteen.

Hänen alastonkuviensa kehitys noudatti vastaavaa kehityskaavaa: 1930-luvun puoliväliin mennessä ne alkoivat esittää abstraktin naisen sijaan tunnistettavia ihmisiä, usein kasvot näkyvissä, tietyssä ympäristössä tietyllä hetkellä. Hienoimmat muotokuvansa hän teki omasta perheestään 1940-luvun puolivälissä.

Vuosikymmeniä kestäneen tuotteliaan uransa jälkeen Weston otti viimeiset valokuvansa vuonna 1948. Hän kuoli 71-vuotiaana sairastettuaan Parkinsonin tautia.

 Teoksia 

 Suomennettu artikkeli 
 Valokuvauksellinen näkeminen. Julkaisussa: Kuvista sanoin: ajatuksia valokuvasta. 2, koonnut Martti Lintunen. Helsinki: Suomen valokuvataiteen museon säätiö 1984 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Westonin teoksia Museum of Modern Art

Luokka:Yhdysvaltalaiset valokuvaajat
Luokka:Vuonna 1886 syntyneet
Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit