Alfred Meyer

Alfred Meyer (5. lokakuuta 1891 – 11. huhtikuuta 1945) oli saksalainen virkamies, joka saavutti natsi-Saksassa valtiosihteerin ja itäisten miehitettyjen alueiden valtioministerin aseman.

Meyer oli syntynyt Göttingenissä hallintoviranomaisen poikana. Hän kävi koulunsa Soestissa ja valmistui 1911. Vuonna 1912 hänestä tuli kadettiupseeri 68. jalkaväkirykmentissä. Vuonna 1913 hän suoritti upseerintutkinnon. Ensimmäisessä maailmansodassa hän taisteli 363. jalkaväkirykmentissä länsirintamalla, ja ansaitsi rautaristin kaksi kertaa. Vuonna 1917 hän haavoittui ja jäi ranskalaisten vangiksi. Hänet vapautettiin 1920 ja hän jätti armeijan yliluutnanttina. Hän opiskeli 1920-luvulla valtiotieteitä, valmistui 1922 ja rupesi kaivosyrityksen johtajaksi. Hän nai Dorothee Capellin 1925. Huhtikuussa 1928 hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen ja 1929 hänestä tuli paikallinen ryhmänjohtaja. Syyskuussa 1930 hänestä tuli valtiopäivien jäsen ja tammikuussa 1931 kansallissosialistisen puolueen Gauleiter Pohjois-Westfalenissa. Vuonna 1936 hänet oli ylennetty Lippen kuvernööriksi. Vuonna 1941 hän työskenteli natsi-Saksan valtaamien itäisten alueiden ministeriössä Alfred Rosenbergin alaisena. Meyer vastasi alueen taloudesta, politiikasta ja hallinnosta. Hän vastasi työssään Neuvostoliitosta vallattujen alueiden asuttamisesta saksalaisilla, juutalaisten murhaamisesta ja orjatyövoiman haalimisesta Saksaan. Meyer otti osaa Wannseen konferenssiin tammikuussa 1942 Rosenbergin edustajana. Marraskuussa samana vuonna hänestä tuli Pohjois-Westfalenin puolustuskomissaari. Meyer tappoi itsensä Weserjoella 11. huhtikuuta 1945.

Luokka:Saksan valtakunnanministerit
Luokka:NSDAP:n aluejohtajat
Luokka:Sotarikoksista syytetyt
Luokka:Itsemurhan tehneet
Luokka:Wannseen konferenssiin osallistuneet
Luokka:Vuonna 1891 syntyneet
Luokka:Vuonna 1945 kuolleet