Fantasia 2000

Fantasia 2000 on Disney-yhtiön vuonna 1999 valmistunut piirroselokuva, joka on jatko-osa vuonna 1940 valmistuneelle elokuvalle Fantasia. Elokuvan tuottajana oli Walt Disneyn veljenpoika Roy E. Disney. Elokuvaa valmisteltiin yhdeksän vuotta. Ohjaajina toimivat Hendel Butoy ja Francis Glebas.Animaatiokuulumisia. Aku Ankka 48/1998. Elokuvassa soittaa Chicagon sinfoniaorkesteri johtajanaan James Levine.

Walt Disneyllä oli alun perin ollut ajatus musiikkiin perustuvasta episodielokuvasta, joka muuttuisi vuosien mittaan, kun sitä täydennettäisiin uusilla osioilla. Koska Fantasia ei menestynyt ensimmäisellä esityskierroksellaan, ajatuksesta luovuttiin. Tämä idea herätettiin henkiin Fantasia 2000 -elokuvassa.

 Elokuvan jaksot 

1. Sinfonia nro 5, Allegro con brio (Ludwig van Beethoven)
Osio alkaa aaltojen molskahduksilla, jonka jälkeen viitteellisesti kuvatut perhoset ja lepakot esittävät abstrakteja kuvioita.

2. Rooman pinjat (Ottorino Respighi)
Ryhävalasperhe lentää arktisilla vesillä merenpinnan yläpuolella. Ryhävalaslapsi eksyy jäävuoren uumeniin mutta löytää ulos sieltä. Tämän jälkeen kaikki meren ryhävalaat nousevat lentoon ja kohoavat pilvien yläpuolelle.

3. Sininen rapsodia (George Gershwin)
Tapahtumapaikka on New Yorkin Manhattan 1930-luvun laman aikaan. Osiossa kuvataan satunnaisesti toisensa kohtaavien ihmisten arkea ja unelmia. Lopussa useimmat näistä unelmista käyvät toteen.

4. Pianokonsertto nro 2, Allegro (Dmitri Šostakovitš)
H. C. Andersenin satu tinasotilaasta: Yksijalkainen lelusotilas ihastuu lelutanssijattareen, mutta ilkeä vieteriukko heittää sotilaan ulos ikkunasta ja liehittelee tanssityttöä tuloksetta. Tällä aikaa sotilas matkaa viemärissä päätyen kalan vatsaan ja lopulta takaisin lähtöhuoneeseen, jossa se huijaa vieteriukon palavaan kamiinan pesään. Toisin kuin alkuperäisessä sadussa, loppu on onnellinen.

5. Eläinten karnevaali, Finaali (Camille Saint-Saëns)
Flamingon jojo suututtaa muut flamingot, mutta jojoileva flamingo saa huijatuksi muita.

6. Noidan oppipoika (Paul Dukas, sellaisenaan alkuperäisestä Fantasiasta)
Goethen runoon perustuva kertomus noidan oppipojasta: Mikki Hiiri on velhon vedenkantajana. Velhon käytyä levolle Mikki ottaa hänen taikahattunsa ja loitsii luudan kantamaan vettä, kohtalokkain seurauksin.

7. Pomp and Circumstance, marssit 1, 2, 3 ja 4 (Edward Elgar)
Kertomus Nooan arkista, Aku Ankka Nooan apurina. Aku ja Iines Ankka asuivat ennen arkin lähtöä yhdessä, mutta arkissa luulevat menettäneensä toisensa ja murehtivat matkan ajan. Vedenpaisumuksen laskettua he kuitenkin löytävät toisensa. Musiikissa on yhdistelty melko vapaasti otteita neljästä Pomp and Circumstance -marssista, joista yksikään ei soi kokonaan.

8. Tulilintu, orkesterisarja (vuoden 1919 versio) (Igor Stravinski)
Luonnonhengetär menee varomattomasti tulivuoren pohjalle ja törmää tulta syöksevään vulkaaniseen jättiläislintuun, joka tuhoaa heti kaiken elollisen. Henkiin jäänyt hirvi virvoittaa hengettären eloon, ja tämä loihtii luonnon ennalleen. 

Toisin kuin alkuperäisessä Fantasiassa, elokuvassa ei ole yhtä kertojaa esittämässä jokaista osiota, vaan useita julkisuuden henkilöitä, kuten James Earl Jones ja Angela Lansbury.

Pomp and Circumstancea edeltävässä välikohtauksessa nähdään Mikki Hiiri (äänenä Wayne Allwine, suomeksi Antti Pääkkönen) ja Aku Ankka (Tony Anselmo/Jukka Rasila). Elokuvan suomenkielisessä versiossa kertojia ei ole jälkiäänitetty. Suomenkielisen version ohjasi ja käänsi Jarkko Cairenius.Elokuvan lopputekstit Disney+ - palvelussa 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Jussi Karjalainen: Ei niin fantastinen fantasia. Helsingin Sanomat 15.9.2000.
 Raimo Miettinen: Fantasia 2000 . Filmgoer 2000.

Luokka:Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat
Luokka:Disneyn animaatioelokuvat
Luokka:Musiikkielokuvat
Luokka:Episodielokuvat