Stonewall Jackson

Thomas Jonathan "Stonewall" Jackson (21. tammikuuta 1824 – 10. toukokuuta 1863) oli Etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa ja eniten mainetta niittänyt Etelävaltioiden armeijan komentaja Robert E. Leen jälkeen.

Hän oli syntynyt Clarksburgissa Länsi-Virginiassa vuonna 1824. Hän kävi Yhdysvaltain sotilasakatemian ja otti osaa Meksikon–Yhdysvaltain sotaan tykistössä. Sisällissodan alkaessa hän oli sotilasakatemia Virginia Military Institute VMI:n opettaja. Sisällissodan alettua hän otti osaa ensimmäiseen Bull Runin taisteluun, jossa sai kuuluisan lempinimensä ”Stonewall” eli kiviseinä. Nimitys tulee kenraali Barnard Elliot Been lausahduksesta jonka mukaan ”Jackson joukkoineen oli vihollista vastassa kuin kivimuuri”.  Hän saavutti eniten kuuluisuutta Shenandoahin laakson sotaretkensä aikana vuonna 1862 ja Pohjois-Virginian armeijan komentajana. Hän saavutti menestystä myös etelälle voittoisassa Fredericksburgin taistelussa. Hän haavoittui omien joukkojensa ampumasta harhaluodista Chancellorsvillen taistelussa ja hän kuoli käden amputoinnin komplikaatioihin ja keuhkokuumeeseen muutamia päiviä myöhemmin.

Häntä pidetään yhä Yhdysvaltain historian nerokkaimpana strategina. Kuultuaan hänen kuolemastaan kenraali Lee lausui että Jackson menetti vasemman kätensä, minä oikean.

Kenraali Jacksonin mukaan on nimetty M36 Jackson -panssarintuhoojavaunu.

Aiheesta muualla

Luokka:Yhdysvaltojen sisällissodan etelävaltioiden kenraalit
Luokka:Amputoidut henkilöt
Luokka:Vuonna 1824 syntyneet
Luokka:Vuonna 1863 kuolleet