Joseph Paul Gaimard

Joseph Paul Gaimard (1796–1858) oli ranskalainen kirurgi, luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija.

Yhdessä Jean René Constant Quoyn kanssa Gaimard palveli luonnontieteilijänä kahdella maailmanympäripurjehduksella, La Coquillella Louis Isidore Duperreyn johdolla 1822–1825 ja L'Astrolabella Jules Dumont d'Urvillen johdolla 1826–1829. Tällöin Quoy ja Gaimard kuvailivat muun muassa nykyisin sukupuuttoon kuolleen tonganjättiläiskaivajaliskon (Tachygia microlepis).

Gaimard oli La Recherchen tieteellinen johtaja (1835–1836) sen matkalla Eteläiselle jäämerelle. Vuonna 1835 Gaimard kävi Islannissa ja palasi sinne seuraavana vuonna Ranskan hallituksen lähettämän tieteellisen retkikunnan johtajana. Tämän retken tulokset hän julkaisi 9-osaisena teoksena Voyage en Islande et au Groënland, jonka silloin sanottiin olevan merkittävin tutkimus saarista. 1838 hän johti tutkimusmatkan Huippuvuorille.

Gaimard nimesi linnuista ainakin mariaanienisojalan (Megapodius laperouse) ja isojalkojen suvun (Megapodius]. Hänen kunniakseen on nimetty muun muassa harmaamerimetso (Phalacrocorax gaimardi), pikkuelenia (Myiopagis gaimardii)BirdLife Suomi  sekä katkarapulaji Eualus gaimardii.

Lähteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Ranskalaiset eläintieteilijät
Luokka:Ranskalaiset ornitologit
Luokka:Ranskalaiset tutkimusmatkailijat
Luokka:Ranskalaiset kirurgit
Luokka:Vuonna 1796 syntyneet
Luokka:Vuonna 1858 kuolleet