Gaspar de Guzmán Olivares

Gaspar de Guzmán Olivares (oikeasti: Gaspar de Guzmán y Pimentel, Olivaresin kreivi) (6. tammikuuta 1587 Rooma, Kirkkovaltio – 22. heinäkuuta 1645 Toro, Espanja) oli espanjalainen valtiomies. Hänellä oli Olivaresin kreivin ja Sanlúcarin herttuan arvonimet, mistä syystä häntä kutsutaan usein Olivaresin kreiviherttuaksi ().

 Elämäkerta 
Noustessaan valtaan vuonna 1621 Espanjan kuningas Filip IV valitsi Olivaresin johtavaksi ministerikseen. Tässä asemassa Olivares pysyikin aina vuoteen 1643 asti. Hän ohjasi Espanjan ulkopolitiikkaa ja hallitsi maata oman mielensä mukaan. Alun perin hän oli suuntautunut kirkolliselle uralle mutta luopui siitä siirtyessään kuninkaan palvelukseen.

 Sisäpolitiikka 
Olivares oli kyvykäs, eikä hän käyttänyt asemaansa oman edun tavoitteluun vaan pyrki parantamaan erityisesti Espanjan taloudellista tilaa. Hän vähensi virkojen määrää, joita oli perustettu ylen määrin myytäväksi valtion kärsiessä rahapulasta ja antoi verohelpotuksia vastanaineille, jotta väestönkasvu paranisi. Myös maastamuutto kiellettiin ilman kuninkaan lupaa.

Olivaresin aikana katalonialaiset kapinoivat Espanjaa vastaan.John J. TePaske; The Revolt of the Catalans. Hispanic American Historical Review 1 August 1964; 44 (3): 391–393 doi Katalonian aluehallinnon johdossa oli silloin Pau Claris.

 Ulkopolitiikka 
Kahdeksankymmenvuotisen sodan jatkuessa vuonna 1625 Olivares perusti yhdessä keisari Ferdinand II:n ja katolisen liigan kanssa Alankomaiden vastaisen kauppasaarron almirantazgon, johon kuuluivat Espanja, Espanjan Alankomaat, Puola ja hansakaupungit. Vastatoimena alankomaalaiset liittoutuivat Ranskan ja Englannin kanssa tavoitteenaan palauttaa Fredrik V takaisin Pfalzin ruhtinaaksi.

Lähteet




Viitteet

Aiheesta muualla

Luokka:Espanjalaiset aateliset
Luokka:Espanjan historia
Luokka:Herttuat
Luokka:Vuonna 1587 syntyneet
Luokka:Vuonna 1645 kuolleet