Nuoren Wertherin kärsimykset

Nuoren Wertherin kärsimykset () on Johann Wolfgang von Goethen kirjoittama kirjeromaani vuodelta 1774, jonka hän kirjoitti neljässä viikossa, toisen tiedon mukaan kahdessa kuukaudessa alkuvuodesta 1774 ja se julkaistiin mikkelinpäivänä, syksyllä 1774 Leipzigissa.

Löyhästi omaelämäkerrallisesta romaanista kehkeytyi saksalaisen kirjallisuuden Sturm und Drang -suuntauksen tärkeimpiä teoksia ja se oli suuntauksen ensimmäinen julkaistu romaani. Sillä oli myös vaikutusta myöhempään romantiikan kirjallisuuteen. Julkaisun jälkeen romaanin väitettiin aiheuttaneen itsemurha-aallon onnettomasti rakastuneiden, kiihkoromanttisten nuorten miesten joukossa, jotka näkivät Wertherissä hengenheimolaisen. Itsemurha-aallosta ei kuitenkaan ole selviä todisteita.Paperno, Irina: Suicide as a Cultural Institution in Dostoevsky's Russia, s. 13. Cornell University Press, 1997. 

Kirja vangitsi kokonaisen sukupolven mielikuvituksen. Se käännettiin lähes välittömästi ranskaksi ja vuonna 1779 englanniksi. Tinkimätön keskittyminen päähenkilön näkökulmaan – kenenkään muun kirjeitä ei välitetä lukijalle – mahdollistaa emotionaalisen ja älyllisen hajoamisen kuvaamisen sisältäpäin ja selittää osittain yleisön reaktion voimakkuuden. Teos, joka näytti hyväksyvän sekä aviorikoksen että itsemurhan, herätti paljon moraalista paheksuntaa, mutta 35 vuoden ajan Goethe tunnettiin ensisijaisesti Wertherin kirjoittajana.  

Romaanin ansiosta Goethesta tuli yksi ensimmäisistä kirjallisuuden tähdistä jo elinaikanaan. Vanhemmalla iällä hän kuitenkin koki julkisuuden kiusalliseksi. Hän oli myös pahoillaan nuoruudenrakkautensa, toisen kanssa kihloissa olleeseen Charlotte Sophie Henriette (Lotte) Buffiin, naim. Kestner (1753–1828) kohdistuneesta julkisuudesta, joka oli teoksen seurausta.

Napoleon kutsui ihailemansa Goethen Erfurtin kongressiin, jossa hän tapasi Aleksanteri I:n vuonna 1808 ja tunnusti kirjailijalle lukeneensa Wertherin seitsemän kertaa ja pitäneensä kirjaa aina mukanaan.

 Juoni 

pienoiskuva|Wilhelm Amberg: Nuoren Wertherin kärsimysten luentaa (1870)|270x270px

Romaani koostuu päähenkilö Wertherin kirjoittamista kirjeistä. Werther on herkkä ja intohimoinen nuori taiteilija. Kirjeissään Werther kuvaa intiimisti elämäänsä Wahlheimin kylässä.  

Romaani kertoo herkästä, taiteellisesta nuoresta miehestä, joka osoittaa absoluuttisten asioiden – rakkauden, taiteen, yhteiskunnan tai ajattelun – kohtalokkaat seuraukset. Kykenemättä sovittamaan yhteen sisäisiä, runollisia fantasioitaan ja ajatuksiaan arkipäivän vaatimusten kanssa, Werther lähtee maaseudulle yrittäessään parantaa oloaan. 

Tavatessaan nuoren Charlotten (Lotte) Werther rakastuu tähän välittömästi, mutta Lotte on lupautunut toiselle miehelle, Albertille, ja meneekin tämän kanssa naimisiin.  

Vaikka Werther koettaa välillä paeta Weimariin, jokainen päivä on kiduttava muistutus siitä, ettei Lotte tulisi koskaan vastaamaan hänen rakkauteensa. Epäonnisen rakkauden vuoksi Werther lopulta ampuu itsensä keskiyöllä kello 12. 

 Katso myös 
 Werther, ooppera

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Nuoren Wertherin kärsimykset kokotekstinä. 
 Die Leiden des jungen Werthers 1. osa Gutenberg-projektissa. 
 Die Leiden des jungen Werthers 2. osa Gutenberg-projektissa. 
 Nuoren Wertherin kärsimykset ilmaisena äänikirjana Librivoxissa. 
 Nuoren Wertherin kärsimykset. Jyväskylän yliopisto 15.4.2008.
 Soikkeli, Markku: Kesäklassikko: Kauhean rakkauden kauneudesta. Kiiltomato.net 30.7.2001.

Luokka:Saksalaiset romaanit
Luokka:1770-luvun kirjat
Luokka:Johann Wolfgang von Goethe