Stokeri

Stokeri on höyryvetureissa käytetty mekaaninen hiilensyöttölaite tai hakelämmitteisessä keskuslämmityskattilassa käytettävä hakkeensyöttölaite/poltin.

Rakenne
Stokeri muodostuu useasta osasta; tenderin lattia on viistottu ja siihen on keskelle muodostettu 1–2 kourua, joihin hiili putoaa omalla painollaan. Kouruissa on ruuvikuljettimet, joita käyttää erillinen höyrykone. Ruuvikuljettimiin liittyvät erilliset murskaimet, jotka pienentävät joukkoon osuneet suuremmat hiilenkappaleet sopivan kokoisiksi. 

Tenderin ja veturin liitoskohdassa kourut muuttuvat putkiksi, jotka johtavat tulipesään. Hiili päätyy tulipesän suulla olevalle levylle, jolta se levitetään pesään höyrysuihkujen avulla. Tulipesän arina on liikuteltava. 

Stokerilla varustettujen veturien tulipesä oli yleensä niin pitkä, ettei sen hoito onnistunut lapiotyönä; jos ruuvit katkesivat eikä voinut korjata linjalla, käsilämmitys onnistui vaivoin kahden miehen voimin. Tämän havaitseminen teki heti lopun ajatuksesta poistaa stokerit; ajatuksen lähtökohta oli se, että stokeria käyttävän lämmittäjän ammattitaito katoaisi. 

Toiminta
Stokerilla varustettu veturi saa alkuhöyrynsä tavallisesti tallikattilasta; aluksi höyryä syötettiin vain stokerin omaan höyrykoneeseen. Kun ruuvit alkoivat pyöriä, hiili alkoi niiden voimasta työntyä eteenpäin aina syöttölevylle asti. Arinoille oli jo ajoissa tehty viriketuli, jonka oli annettu muodostaa sopiva hiillos. Höyrysuihkujen levittämän hiilen levitessä arinalle se syttyi, koska stokerissa käytettävä hiili oli käytännön syistä varsin pienirakeista. Lämmittäjä sääti stokeria niin että hiiltä tuli käyttöön sopivasti.

Vaikeudet
Stokerissa hankalinta oli se, että käytettävän hiilen piti olla suhteellisen pienirakeista eikä siinä saanut olla joukossa raudankappaleita, koska ne katkaisivat siirtoruuvit. Tämän vaurion havaitsi heti, koska stokerin oma höyrykone ryntäsi ylikierroksille. 

Ruuvien korjaus kesken matkan oli eritoten alkuaikoina varsin tavallista. Jos se ei onnistunut, veturi pääsi yleensä seuraavalle varikolle käyttämällä kahta lämmittäjää, mihin turvauduttiin vain ääritilassa.

Stokerilla varustettuja vetureita
Suomessa ainoa stokerilla varustettu veturimalli oli yhdysvaltalainen Tr2 ("Truman") -veturi. Niitä ostettiin sodan jälkeen tarjoushinnalla. Veturi numero 1319 on Suomen Rautatiemuseossa. 

Venäläiset suosivat stokeria vetureissaan, koska näin veturit saattoivat olla paljon suurempia. Malliesimerkki on FD ("Feliks Dzeržinski") ja L ("Joutsen") -veturimallit. L-veturia oli Suomessa yksi kappale Haapamäen höyryveturipuistossa, mutta veturin stokeri oli vaihdettu öljypolttimeen jo työaikana. Veturin lahjoitti Jyväskylän ystävyyskaupunki Jaroslavl 1980-luvulla. Se romutettiin 2024.

Lähteet
 Resiina-lehti 2/79, s. 6-12

Luokka:Rautatietekniikka
Luokka:Höyryveturit