Luonteita

Luonteita () on Theofrastoksen kirjoittama tutkielma ihmisluonteista ja ihmisten käytöstavoista. Se sisältää kolmenkymmenen luonnetyypin kuvaukset. Luonnetyypit ovat kaikki enemmän tai vähemmän negatiivisia, ja Theofrastos kuvaa ne lyhyesti, terävästi ja humoristisesti. Kuvauksista saa hyvän kuvan hänen aikansa ihmisten elämästä.

 Historia 

Theofrastoksen kokoamat kuvaukset muodostavat ensimmäisen säilyneen yrityksen kuvata ihmisten luonteita järjestelmällisesti. Jotkut pitävät teosta itsenäisenä työnä; toiset taas uskovat Theofrastoksen kirjoittaneen kuvaukset aikojen kuluessa, ja että ne olisi koottu ja toimitettu hänen kuolemansa jälkeen; toiset taas pitävät teosta osana suurempaa systemaattista työtä. Teoksen tyyli on kuitenkin viimeksi mainittua teoriaa vastaan.

Teos on todennäköisesti kirjoitettu 300-luvun eaa. loppupuolella. Mahtailijan kuvauksessa (XXIII) viitataan nälänhätiin, joita oli Κreikassa vuosina 330–320 eaa., sekä Antipatrokseen, joka kuoli vuonna 319 eaa.Diggle 2004, s. 27. Juoruilijan kuvauksessa (VIII) puolestaan viitataan Polyperkhoniin ja Kassandrokseen, joihin liittyvät tapahtumat ajoittuvat n. vuosiin 317–315 tai 310–309 eaa.Diggle 2004, s. 29–32.

Ariston Keoslainen jäljitteli teosta noin sata vuotta Theofrastoksen jälkeen. Filodemos lainasi sitä ensimmäisellä vuosisadalla eaa.Diggle 2004, s. 37. Myöhemminkin teoksen tyyliä on jäljitelty paljon, erityisesti 1600-luvulla, jolloin sitä jäljittelivät muun muassa Joseph Hall (1608), Sir Thomas Overbury (1614–1616) ja Jean de La Bruyère (1688).

 Sisältö 

Theofrastoksen kuvaamat luonteet luvuittain ovat:

I. Teeskentely
II. Imartelu
III. Jaarittelu
IV. Moukkamaisuus
V. Miellyttämishalu
VI. Kaistapäisyys
VII. Puheliaisuus
VIII. Juoruilu
IX. Julkeus
X. ItaruusXI. Karkeus
XII. Tahdittomuus
XIII. Virkainto
XIV. Tyhmyys
XV. Äreys
XVI. Taikausko
XVII. Tyytymättömyys
XVIII. Epäluuloisuus
XIX. Inhottavuus
XX. EpäkohteliaisuusXXI. Turhamaisuus
XXII. Rahan orjuus
XXIII. Mahtailu
XXIV. Ylimielisyys
XXV. Pelkuruus
XXVI. Harvainvallan kannattaminen
XXVII. Hidasoppisuus
XXVIII. Panettelu
XXIX. Mieltymys pahuuteen
XXX. Omanvoitonpyynti

 Lainauksia 

 ”Jaarittelu on puhumista sopimattomaan aikaan, pitkään ja harkitsematta, lörpöttelijä se joka istuutuu tuntemattoman vierelle ja alkaa puhua osoittaen vaimonsa veroista kaunopuheisuutta, kertoo ensin mitä unta näki edellisenä yönä ja käy sitten laji lajilta läpi nauttimansa päivällisen; [...] että meri on Dionysos-juhlan jälkeen purjehduskelpoinen, että maa antaisi paremman sadon jos jumala soisi enemmän sadetta, hän aikoo viljellä ensi vuonna sitä ja sitä, [...] jos annat miehen jatkaa, hän ei lopeta lainkaan.” (Suomennos Pentti Saarikoski, s. 11–12.)
 ”Turhamaisuus tuntuu olevan alhainen laji kunnianhimoa, turhamainen se joka kutsuilla innokkaasti pyrkii aterioimaan isännän vierellä maaten; leikkauttaa poikansa tukan Delfoissa. [...] hänellä on oma pikku painisali hiekoitettuine lattioineen ja pyöröpihoineen: pyytää sinne filosofeja, sofisteja, aseenkäytönopettajia ja muusikkoja pitämään esityksiä. Tulee itse myöhemmin, muiden jo ollessa paikoillaan, jotta katselijat sanoisivat toisilleen: ’Tuolta tulee painisalin omistaja.’” (s. 46–48.)

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
 Suomennos 



 Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia 

  (Google Books)

 Aiheesta muualla 

 Theophrastus: Characters 

Luokka:Antiikin kreikankieliset kirjat
Luokka:Kirjat filosofiasta