Serenaadiluutnantti

Serenaadiluutnantti on Ossi Elstelän ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1949.

Elokuvaan on sisällytetty historiallista ajankuvaa, sillä aikana, jolloin lääketieteen tutkimusmenetelmät etenivät vauhdilla, "Pikku-Pirkko" kutsuu itseään koeputkilapseksi. Ajankohtaista aihetta on käytetty myös juonikuviossa, jossa päähenkilöt tekevät Kalle Viherpuun esittämälle ylikersantille kepposen soittamalla hänelle komentajan nimissä ja määräämällä hänet erikoistehtäviin peitenimellä lentävä lautanen. Tätä sanaa oli käytetty ensi kertaa muutama vuosi aiemmin.

Ensi-ilta oli 20. toukokuuta 1949 Helsingissä Rexissä ja Tuulensuussa.

Arviot
Eräs aikalaisarvioija ei näe elokuvaa huomionarvoisena vaan "kevätfarssi oikeastaan ansaitsisi hiljaisen vaikenemisen", toisen mielestä se on nokkela kokonaisuus, ja kun yleisö nauraa, kolmannen mielestä se on ansainnut tulla tehdyksi.Taustatietoja musiikista ja tuotannosta Elonet.fi, viitattu 12.2.2013

Televisioesityksen yhteydessä elokuvalle annetaan arvio "ankea sotilasfarssi".MH: Serenaadiluutnantti, Päivän elokuvia, Tv-maailma, 5/2013 sivu 29

Juoni
Henry Theelin ja Ossi Elstelän esittämät miehet matkustavat linja-autossa, joka pysähtyy hetkeksi ruokalan eteen tauolle. Kaverukset huomaavat taskusta löytyvän vain pari silloista markkaa ja toteavat, että rahaa saataisiin vasta muutaman päivän kuluttua. Samaan aikaan paikalle saapuu toinen linja-auto, joka tuo palvelukseen astuneita alokkaita. Edellisen linja-auton lähdettyä siitä myöhästyneet kaverukset nousevat epähuomiossa armeijan autoon, ja matka kasarmille alkaa. Sattumalta kaksi alokasta on myös myöhästynyt autosta ja erehdystä ei huomata pääluvun pysyessä samana. Kasarmilla päähenkilöt päättävät ottaa tilanteesta täyden hyödyn ja viettää pari päivää armeijan leivissä, saavathan he ilmaisen majoituksen ja aterian. 

Tyypillisten armeijakommelluksien ja kliseiden välillä kuullaan Henry Theelin lauluesityksiä. Varuskunnan sotilaskodissa on illalla järjestettyä ohjelmaa, jossa alokkaita viihdyttävät monenlaiset esiintyjät. Pikkutyttö, jonka piti esittää, laulu kieltäytyy viime hetkellä ja pakenee paikalta, jolloin Theel esittää tunnetun "Pikku-Pirkko" -numeronsa. Illan juontaja on Markus-setä. 

Elokuvassa on myös ajan elokuville tyypillinen romanttinen juonikuvio, jossa selvitellään majurin tyttären Irenen ja hänen kilpakosijoidensa suhteita. Irene kuulee siivoustöihin komennetun alokas Oinaan laulavan erään luutnantin asunnossa ja luulee sen olevan luutnantti itse. Siksi Irene vaatii luutnanttia toistuvasti laulamaan tämän kieltelyistä huolimatta. Irene suuttuu, koska luulee luutnantin tekevän hänestä pilkkaa mörisemällä kauhealla lauluäänellään. Tämäkin sekaannus selvitetään lopuksi, kuten sekin, että Kalle Oinas on todellisuudessa reservin luutnantti. Irene toteaa tähän, että hän on tästä lähtien serenaadiluutnantti. Myös Ossi Elstelän esittämällä Paavolla on lemmenkipinöitä Lilja Muhosen kanssa.

 Näyttelijät 

Lähteet

Aiheesta muualla


Luokka:Sotilasfarssit
Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Luokka:Vuoden 1949 suomalaiset elokuvat
Luokka:Ossi Elstelän ohjaamat elokuvat