Cat Power

Cat Power (oik. Charlyn ”Chan” Marie Marshall, s. 21. tammikuuta 1972 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan minimalistisesta tyylistään ja eteerisestä laulustaan.

Charlyn "Chan" Marie Marshall on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, muusikko ja satunnainen näyttelijä. Hän otti käyttöön nimen Cat Power ensimmäisen yhtyeensä nimenä vuonna 1992, ja on sen jälkeen käyttänyt sitä kaikkien musiikillisten projektiensa nimissä. Marshall on ollut mukana myös mallimaailmassa ja häntä on pidetty muotisuunnittelijoiden Marc Jacobsin ja Karl Lagerfeldin muusana. Hän teki näyttelijädebyyttinsä vuonna 2007 elokuvassa My Blueberry Nights, jossa hänellä oli pieni sivurooli Jude Law’n rinnalla. 

 Elämä 
Chan Marshall syntyi 21. tammikuuta 1972 Atlantassa, Georgiassa. Hänen isänsä oli bluesmuusikko, mutta vanhemmat erosivat hänen ollessaan nuori, ja hän vietti suuren osan lapsuudestaan muuttamalla edestakaisin isänsä, äitinsä ja isoisänsä välillä. Hän kasvoi laulamalla virsiä isoäitinsä kanssa kirkossa ja kirjoitti ensimmäisen laulunsa neljännellä luokalla. Samaan aikaan hän uppoutui Otis Reddingin, Rolling Stonesin ja Creedence Clearwater Revivalin albumeihin, teini-ikäisenä hän kuunteli myös Siouxsie and the Bansheesia ja The Curea.​ 16-vuotiaana Marshall muutti isänsä luo Atlantaan, ja 18-vuotiaana hän lopetti lukion ja asettui asumaan yksin. Hänestä tuli osa kaupungin indie rock -piirejä ja soitti useissa bändeissä ennen kuin perusti yhtyeen nimeltä Cat Power. Nimi tuli rekkakuskin lippiksestä, jossa luki "Cat Diesel Power", jonka Marshall huomasi työskennellessään pizzeriassa.Myöhemmin hän otti Cat Powerin taiteilijanimikseen.

Vuonna 1992 Marshall muutti New Yorkiin entisen bändinsä jäsenen kanssa, joka myös esitteli hänet kaupungin kokeellisen musiikin yhteisölle. ​Marshall tutustui Sonic Youthin rumpaliin Steve Shelleyhin avattuaan keikan Liz Phairille. Shelley soitti rumpuja Cat Powerin kahdella ensimmäisellä albumillaan, Dear Sir (1995) ja Myra Lee (1996), jotka ovat synkkiä indie rock -levyjä, joissa on pelkistetty instrumentaatio. 
pienoiskuva|Cat Power
Vahvat arvostelut johtivat siihen, että Marshall allekirjoitti sopimuksen Matador Recordsin kanssa, ja hänen kolmas albuminsa, What Would the Community Think, julkaistiin syyskuussa 1996. Albumi äänitettiin Memphisissä, Tennesseessä Easley Studiosilla ja sen tuotti Shelley. Albumin julkaisun jälkeen Marshall piti tauon musiikista ja lähti New Yorkista, muutti Portlandiin, Oregoniin ja lopulta maatilalle Etelä-Carolinaan. 

Julkaistuaan blues ja folk rock vaikutteisia levyjä 1990-luvun lopulla, Marshall julkaisi vuonna 2000 The Covers Record -levyn, joka sisälsi muun muassa "Sea of Love" -kappaleen coverin. Tämä versio soi keskeisesti elokuvassa Juno (2007). 

Marshall osallistui monenlaisiin projekteihin: hän lauloi dueton Karen Elsonin kanssa Serge Gainsbourg -tribuuttialbumilla Monsieur Gainsbourg: Revisited, esiintyi Yoko Onon Yes, I'm a Witch -albumilla ja näytteli Wong Kar-wain elokuvassa My Blueberry Nights (2007). Hän julkaisi kolme albumia lisää: You Are Free (2003), jolla hän teki yhteistyötä Dave Grohlin ja Eddie Vedderin kanssa; The Greatest (2006); sekä cover albumi Jukebox (2008). Jukebox albumilla on cover versio blueslaulaja Jessie Mae Hemphillin klassikosta "Lord,. Help the Poor And Needy." Vuonna 2008, Cat Power esiintyi myös Beckin Modern Guilt -albumilla. 

Vuonna 2011 Marshall julkaisi uuden version kappaleestaan "King Rides By", jonka tuotto ohjattiin hyväntekeväisyyteen. Hän myös lauloi Eddie Vedderin Ukulele Songs -albumilla. Syyskuussa 2012 julkaistiin Sun, elektronisia vaikutteita sisältänyt albumi, jota työstettiin viiden vuoden ajan useissa eri paikoissa, kuten hänen kotistudiossaan Malibussa ja Pariisissa Philippe Zdarin (Cassius) kanssa. Sun (2012) sai kriitikoilta ylistystä ja nousi Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla sijalle 10, tehden siitä hänen ensimmäisen top kymppiin nousseen albuminsa. Pian julkaisun jälkeen Marshallille diagnosoitiin harvinainen perinnöllinen immuunisairaus, angioedeema, joka aiheutti kehossa turvotuksia. Tämän vuoksi hänen Euroopan kiertueensa siirtyi vuoteen 2013.
pienoiskuva|Cat Power
Vuonna 2018 Marshall julkaisi albumin Wanderer, joka oli hänen ensimmäinen julkaisunsa Domino Recordsilla. Levy sisälsi riisuttuja folk- ja blueshenkisiä kappaleita sekä dueton Lana Del Reyn kanssa ("Woman") ja coverin Rihannan hitistä "Stay". Albumi sijoittui Billboardin listalla sijalle 96 ja nousi riippumattomien albumien listalla sijalle 4. Vuonna 2021 hän julkaisi uusia kappaleita Sean Pennin ohjaaman elokuvan Flag Day soundtrackille ja kiersi Alanis Morissetten ja Garbagen kanssa. Tammikuussa 2022 julkaistiin Covers, Marshallin kolmas kokoelma rakastamiaan cover-kappaleita. Mukana oli muun muassa The Poguesin, Lana Del Reyn ja Kitty Wellsin kappaleita.

Marraskuussa 2022 Cat Power esiintyi Lontoon Royal Albert Hallissa, jossa hän esitti uskollisen uudelleentulkinnan Bob Dylanin kuuluisasta toukokuun 1966 konsertista – konsertista, jossa Dylan siirtyi akustisesta sähköiseen puolivälin jälkeen (vaikka alkuperäinen konsertti pidettiin todellisuudessa Manchesterin Free Trade Hallissa). Tämä kunnianosoitus julkaistiin albumina Cat Power Sings Dylan: The 1966 Royal Albert Hall Concert marraskuussa 2023.

Diskografia
Albumit











 Cat Power Sings Dylan: The 1966 Royal Albert Hall Concert (2023)

 Lähteet 

Aiheesta muualla

 Viralliset kotisivut 


Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät
Luokka:Vuonna 1972 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt