Dziga Vertov

Dziga Vertov (, syntyjään David Abelevitš Kaufman ; 2. tammikuuta 1896 (J: 21. joulukuuta 1895) Białystok, Venäjän keisarikunta – 12. helmikuuta 1954 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen elokuva- ja uutiskatsausohjaaja. Hänen veljensä Boris Kaufman ja Mihail Kaufman työskentelivät myös elokuva-alalla. Vertov myöhemmin venäläisti etunimensä ja patronyyminsä Denis Arkadevitšiksi.

Ura
David Abelevitš Kaufman syntyi juutalaistaustaiseen perheeseen  Białystokissa, Puolassa . Kaufman venäläisti juutalaisen nimensä Davidin ja patronyymin Abelevitšin muotoon Denis Arkadievitš  vuoden 1918 tienoillaEarly Soviet Cinema; Innovation, Ideology and Propaganda by David Gillespie Wallflower Press London 2005, s. 57.

Kaufman opiskeli Białystokissa musiikkia, kunnes hänen perheensä muutti Moskovaan vuonna 1915 pakoon saksalaisten hyökkäystä. Moskovassa Vertov opiskeli psykoneurologisessa instituutissa, kunnes vuonna 1918 Moskovan elokuvakomiteaan kuuluva Kaufmanin opiskelutoveri Mihail Koltsov kutsui hänet tekemään viikoittaista kinonedeljaa eli neuvostouutiskatsausta. Tällä välin Kaufman muutti nimensä  Dziga VertovksiDocumentary Film: A Very Short Introduction: A Very Short Introduction by Patricia Aufderheide; Oxford University Press, 28 November 2007, s. 37  

Samaan työryhmään kuuluivat Lev Kulesov ja Eduard Tissé, josta tuli myöhemmin Sergei Eisensteinin kuvaaja. He perustivat todellisuuteen vannovien elokuvantekijöiden, kinokkien, ryhmän, joka arvosteli kärkkäästi näytelmäelokuvia, joihin lukeutuivat myös Eisensteinin elokuvat.

Vuosina 1922–1925 Vertov julkaisi yhteensä 23 Kino-Pravdaa (Pravda-lehden elokuvallinen vastine) ja 55 numeroa Elokuvakalenteria 1923–1925.

Ensimmäinen täysimittainen kinokkidokumenttielokuva, Elokuvasilmä, valmistui vuonna 1924. Kuvauksia valmisteltiin ennakolta vähän, jotta tapahtumat taltioituisivat mahdollisimman aitoina. Dokumenttielokuvan henkilöt eivät myöskään saaneet huomata olevansa kuvauksen kohteina.

Vuonna 1925 Vertov valmisti uutiskatsauksen Lenin kuoleman yksivuotispäivälle nimeltä Leniniläinen kinopravda no 21. Seuraavana vuonna Moskovan kaupunginvaltuusto tilasi Vertovilta elokuvan, jossa kuvattaisiin valtuuston aikaansaannoksia positiivisessa valossa. Vaalimainoselokuva Eteenpäin neuvosto! valmistui vuonna 1926. Maailman kuudennes -elokuvan jälkeen Vertov ajautui erimielisyyksiin Sovkino-studion johtajan kanssa ja sai potkut tammikuussa 1927.

Dziga Vertov siirtyi Ukrainan Vufku-elokuvastudiolle, missä hänen ensimmäinen työnsä oli Yhdestoista vuosi (1928). Seuraavana vuonna valmistui Mies ja elokuvakamera, jonka käsikirjoitusta Vertov oli aloitellut ollessaan Sovkinolla töissä.

Vertovin elokuva, Kolme laulua Leninistä, valmistui vuonna 1934. Elokuva julkaistiin uudelleen muokattuna vuonna 1938: uutta materiaalia lisättiin ja poliittisesti epäilyttävät henkilöt poistettiin.

Ohjaustyöt
Elokuvasilmä (Кино-глаз, 1924)
Leniniläinen kinopravda (1925)
Maailman kuudennes (Шестая часть мира, 1926)
Eteenpäin neuvosto! (1926)
Yhdestoista vuosi (Одиннадцатый, 1928)
Mies ja elokuvakamera (Человек с киноаппаратом, 1929)
Innostus (Энтузиазм, 1930)
Kolme laulua Leninistä (Три песни о Ленине, 1934)

Lähteet

 Kirjallisuutta 
MacKay, John: Dziga Vertov : Life and work : Volume 1 : 1896-1921. Brighton : Academic Studies Press, 2018. .

Aiheesta muualla

 The Kinonedelja (Kino-Week) newsreels constitute the first films of Dziga Vertov 

Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Elokuvateoreetikot
Luokka:Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde
Luokka:Vuonna 1896 syntyneet
Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit