Heetin kieli

Heetin kieli on kuollut indoeurooppalainen kieli, mutta sen arkaaisten piirteiden vuoksi jotkut ovat pitäneet sitä ja muita anatolialaisia kieliä pikemminkin perinnäisesti rekonstruoidun indoeurooppalaisen kantakielen sisarkielenä.Tämän teorian on ensimmäisenä esittänyt amerikkalainen kielitieteilijä Edgar H. Sturtevant, On the position of Hittite among the Indo-European languages, Language 2, 25-34. Se oli heettiläisvaltakunnassa käytetty kieli. Kieltä puhuttiin Anatoliassa nykyisen Turkin alueella noin vuodesta 1600 eaa. (ja ehkä jo aiemminkin) vuoteen 1100 eaa. Sen sukulaiskieli on luuvin kieli, josta lyykian kieli kehittyi. Sukua heetille on myös lyydian kieli, jota on myös löydetty piirtokirjoituksista..

 Fonologia 

 Konsonantit 
Kaksoiskonsonantteja on todennäköisesti käytetty ennemminkin erottamaan soinnilliset ja soinnittomat äänteet toisistaan kuin kuvaamaan konsonantin pituutta.  
LabiaaliAlveolaariPalataaliVelaariNorm.LabiaalistunutKlusiilitp bt dk gkʷ gʷAffrikaatatt͡sNasaalitmnFrikatiivitsx ɣxʷ ɣʷLateraalilTremulantitrApproksimantitwj
Lähde:

 Vokaalit 
Vokaalien [u] ja [o] sekä [e] ja [i] välinen ero vielä toistaiseksi epäselvä. Mahdollisia diftongeja ovat [ai] ja [ue]..
EtinenKeskinenTakinenSuppeaiuPuolisuppeaeoVälinen(e̞)Avoina
Lähde:

 Kirjoitusjärjestelmä 
pienoiskuva|Heetinkielinen savitaulu, oletettavasti lakiteksti, 1200-luvulta eaa.
Heetin kieltä on löydetty babylonialaisella nuolenpääkirjoituksella savitauluihin kirjoitettuna. Yhteensä savitauluja tai niiden palasia on löytynyt noin 30 000. Ensimmäiset heetinkieliset savitaulut löydettiin Boğazköyn kylästä, Turkista vuonna 1906.

Heetinkielisen nuolenpääkirjoituksen ratkaisi ensimmäisenä Bedřich Hrozný yhdessä Jørgen Alexander Knudtzonin ja Hugo Wincklerin kanssa. Hrozný myös päätteli vuonna 1915, että heetti on indoeurooppalainen kieli..

Nuolenpääkirjoitus lainattiin heetin naapurikielistä. Kirjoitusjärjestelmä ei sovi kovinkaan hyvin heetin kirjoittamiseen, mikä on johtanut siihen, että heetin tarkkaa ääntämystä ei voi päätellä tyhjentävästi. Esimerkkejä asioista, jotka tuottivat ongelmia heetin kirjoittamisessa nuolenpääkirjoituksella, ovat mm.:

 Konsonanttiklusterien kirjoittamiseen, joten heetissä pitää lisätä välivokaali.
 Labialisoituneiden vokaalien merkitseminen.
 Vokaalien [e] ja [i] merkitseminen systemaattisesti omina foneemeina. 

Kirjoitusmerkit jaetaan perinteisesti kolmeen ryhmään: vokaalit (V) konsonantti-vokaali (CV) ja vokaali-konsonantti (VC).

 Vokaali-konsonantti (VC) 
-b-p-d-t-g-k-h-l-m-n-r-s-za-𒀊

ab, ap𒀜

ad, at𒀝

ag, ak𒄴

ah, eh, 

ih, uh𒀠

al𒄠

am𒀭

an𒅈
ar𒀸
as𒊍
aze-𒅁
eb, ep,

ib, ip𒀉

ed, et

id, it𒅅

eg, ek

ig, ik𒂖

el𒅎

em, im𒂗

en𒅕
er, ir𒌍

es𒄑

ez, izi-𒅋

il𒅔

in𒅖

isu-𒌒

ub, up𒌓

ud, ut𒊌

ug, ukreunus|20x20px
ul𒌝
um𒌦
un𒌨,   𒌫
ur, úr𒍑
us𒊻
uz
Lähde:

 Konsonantti-vokaali (CV) 
b-p-d-t-g-k-h-l-m-n-r-s-z-w-y--a𒁀
ba𒉺

pa𒁕

da𒋫

ta𒂵

ga𒅗

ka𒄩

ha𒆷

la𒈠

ma𒈾

na𒊏

ra𒊭

sa𒍝

za𒉿

wa𒅀

ya-e𒁁

be𒁉

pe, pi𒁲

de, di𒋼

te𒄀

ge, gi𒆠

ke, ki𒄭, 𒃶

he, hé𒇷
le, li𒈨, 𒈪

me, mé𒉈, 𒉌
ne, né𒊑

re, ri𒊺

se𒍣, 𒍢

ze, zé-i𒁉

bi𒋾

ti𒄭

hi𒈪

mi𒉌

ni𒅆

si𒍣

zi𒃾

wi-u𒁍

bu, pu𒁺

du𒌅

tu𒄖

gu𒆪

ku𒄷

hu𒇻

lu𒈬

mu𒉡

nu𒊒

ru𒋗, 𒋙

su, sú𒍪
zu
Lähde:

 Vokaali (V) 
aeiu𒀀𒂊𒄿𒌋, 𒌑
u, ú
Lähde:

 Lähteet 

Luokka:Heettiläiset kielet
Luokka:Aasian kuolleet kielet