Kalervo Loimu

pienoiskuva|oikea|Kalervo Loimun muistotaulu Helsingin Herttoniemessä.
Vilho Jalo Kalervo Loimu, vuoteen 1906 Lindberg (24. toukokuuta 1906 Asikkala – 26. toukokuuta 1975 Helsinki) oli Mannerheim-ristin ritari numero 158.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 491-492 (Viitattu 12.11.2018)

Kalervo Loimun vanhemmat olivat kauppamatkustaja Robert Emil Lindberg ja Matilda Kiikka ja puoliso vuodesta 1941  Evi Pahlman. Loimu tuli ylioppilaaksi 1926, oli varusmiehenä Kajaanin Sissipataljoonassa 1926–1927, suoritti Reserviupseerikoulun 1927  ja valmistui Kadettikoulusta 1929. Hän toimi Tampereen Rykmentin nuorempana upseerina 1929–1930 ja Reserviupseerikoulun opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä 1930–1939. Talvisodassa Loimu oli Päämajan huolto-osastossa toimistoesiupseeri ja Osasto Pajarin esikuntapäällikkö. Jatkosodassa Jalkaväkirykmentti 53:n komentajana toiminut Loimu nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 16. lokakuuta 1944. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä everstiluutnantti.  Loimu jatkoi sotilasuralla vielä sotien jälkeen, hän erosi vakinaisesta palveluksesta 2. divisioonan esikunnan osastopäällikkönä 11. toukokuuta 1953. Erottuaan palveluksesta hän työskenteli vakuutusyhtiön osastopäällikkönä.Hurmerinta–Viitanen 1994, s. 217. 

Loimu on haudattu Honkanummen hautausmaalle, (kortteli 21, linja 27, hauta 395).

 Lähteet 


 Viitteet 

Luokka:Mannerheim-ristin ritarit
Luokka: Suomalaiset upseerit
Luokka:Vuonna 1906 syntyneet
Luokka:Vuonna 1975 kuolleet