Pasok

Panhelleeninen sosialistiliike eli Pasok () (lyh. ΠΑΣΟΚ, PASOK) on kreikkalainen sosiaalidemokraattinen ja keskusta-vasemmistolainen puolue. Se on perustettu vuonna 1974. Vuodesta 2018 puolue toimii osana vaaliliittopuolue Muutosliikettä (KINAL).

Pasok oli aiemmin pitkään toinen Kreikan pääpuolueista keskusta-oikeistolaisen Uuden demokratian ohella. Se oli viimeksi päähallituspuolueena vuosina 2009–2012. Kreikan velkakriisin puhjettua puolue menetti kuitenkin kannatustaan vasemmistoliitto Syrizalle. Pasokilla on paikkoja Kreikan parlamentissa kesäkuun 2023 parlamenttivaalien jälkeen osana Muutosliikkeen 31 (heti vaalien jälkeen 32) paikkaa, ja paikkoja Euroopan parlamentissa vuoden 2024 europarlamenttivaalien jälkeen osana Muutosliikkeen kolmea paikkaa.

Pasok on Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ja Sosialistisen internationaalin jäsen.

 Historia 

Pasok perustettiin 3. syyskuuta 1974 Kreikan sotilasjuntan kaaduttua ja demokratian palatessa maahan. Puolueen perustaja oli Andréas Papandréou, entisen pääministeri Geórgios Papandréoun poika. Juntan kaatumisen jälkeen seuranneissa marraskuun 1974 vaaleissa Pasok sai 13,5 % äänistä ja parlamentissa 15 paikkaa 300:sta jääden Konstantínos Karamanlísin oikeistolaisen Uuden demokratian (ND) ja Geórgios Mávrosin antirojalistisen keskustalaisen Keskustaunioni – Uudet voimat -puolueen taakse. Seuraavissa eli marraskuun 1977 vaaleissa Pasok kaksinkertaisti äänimääränsä ja sai 92 paikkaa parlamentissa.

 1980-luku 

Lokakuun 1981 vaaleissa Pasok sai 48 % äänistä ja 173 paikkaa parlamentissa. Se muodosti ensimmäisen sosialistihallituksen Kreikassa sitten vuoden 1924. Vaikka Papandréou oli kampanjoinut EEC:stä ja Natosta eroamisen puolesta, hän käänsi pian takkinsa tässä suhteessa.

Pasokin hallitus muutti vuoden 1985 perustuslakia poistaen suuren osan presidentin valtaoikeuksista ja antoi lisää valtaa pääministerille ja hallitukselle. Ei-kirkolliset avioliitot sallittiin. Kesäkuun 1985 vaaleissa puolue sai 45 % äänistä ja 161 paikkaa, mikä antoi riittävän enemmistön seuraavalle kaudelle.

pienoiskuva|vasen|Pasokin vaalikioski Ateenassa vuoden 2007 parlamenttivaaleissa.
pienoiskuva|vasen|Pasokin kannatustilaisuus Thessalonikissa vuonna 2009.
Vuoteen 1988 mennessä Papandréoun terveys alkoi heiketä ja hallituksen kannatus laskea sen ministerien jouduttua osallisiksi useisiin korruptioskandaaleihin. Pasok hävisi odotetusti kesäkuun 1989 vaalit saaden 40 % äänistä, kun Uusi demokratia sai 45 %. Puolue oli kuitenkin muuttanut vaalilakia suhteellisemmaksi, joten 45 % ei riittänyt hallituksen muodostamiseen. Marraskuussa päädyttiin uusiin vaaleihin, joissa saatiin samanlainen tulos. Lyhyen suuren koalition ja huhtikuun 1990 vaalien jälkeen Uusi demokratia muodosti hallituksen itse saatuaan 152 edustajaa vastaan Pasokin 121.

 1990-luku 

Oppositiossa Pasok kävi läpi kriisin, kun Papandréouta syytettiin Kreetan pankkiin liittyvissä talousepäselvyyksissä. Hänet vapautettiin, ja lokakuun 1993 vaaleissa Pasok palasi valtaan, mitä pidettiin luottamuksen osoituksena hänelle syytöksiä vastaan. Vuonna 1995 Papandréoun terveys heikkeni ratkaisevasti ja puolue ajautui johtajuuskiistaan.

Tammikuussa 1996 Papandréou joutui eroamaan pääministerin paikalta oltuaan kolme kuukautta sairaalassa. Hän kuoli puolen vuoden kuluttua. Häntä seurasi puolueen johdossa Pasokin Eurooppa-mielisen siiven Kóstas Simítis, joka voitti äänestyksen Papandréoun luottomiestä Ákis Tsochatzópoulosta vastaan. Simítis joutui ensimmäisenä pääministeripäivänään selvittämään Ímian saarten kriisiä Turkin kanssa.

Ensimmäisessä Papandréoun kuoleman jälkeisessä puoluekokouksessa kesällä 1996 Simítis valittiin puolueen johtajaksi ja hän järjesti uudet vaalit mitatakseen luottamustaan. Syyskuun 1996 vaaleissa Pasok sai 41,5 % äänistä. Seuraavissa vaaleissa huhtikuussa 2000 puolue sai 43,8 % äänistä, 158 paikkaa, ja Simítis jatkokauden.

 2000-luku 

Pasok oli kuitenkin menettämässä suosiotaan ja Simítis ilmoitti erostaan tammikuussa 2004. Häntä seurasi puoluejohtajana Geórgios Andréas Papandréou, Andréas Papandréoun poika. Puolue toivoi tämän kääntävän suosion alamäen, kun Uusi demokratia oli 7 prosenttiyksikköä edellä vuoden alussa.

Vaikka nuorempi Papandréou vähensi Uuden demokratian etumatkan kolmeen prosenttiyksikköön, jäi Pasok maaliskuun 2004 vaaleissa toiseksi 40,55 prosentilla äänistä ja 117 paikalla. Vuoden 2009 vaaleissa puolue sai enemmistön Kreikan parlamenttiin.

Kreikkaan iskeneen talouskriisin myötä Pasokin kannatus romahti, ja touko- ja kesäkuun 2012 parlamenttivaaleissa puolue putosi suurimman puolueen paikalta kolmanneksi. Vaalien voittajaksi nousivat Uusi demokratia ja äärivasemmistoa edustanut Syriza. Myöhemmissä vaaleissa puolueen kannatus on pudonnut selvästi alle 10 %. Vuodesta 2018 Pasok toimii osana Muutosliikettä.

 Puoluejohtajat 

 Andréas Papandréou (1974–1996)
 Kóstas Simítis (1996–2004)
 Geórgios Andréas Papandréou (2004–2012)
 Evángelos Venizélos (2012–2015)
 Fófi Gennimatá (2015–2021)
 Manólis Christodoulákis (2021–)

 Vaalitulokset 

Puolueen tulokset parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa ovat:

 Vuosi Vaalit Johtaja Äänet Paikkamäärä Asema / Huomautukset Määrä % 1974 Parlamenttivaalit 1974 Andréas Papandréou  13,58   1977 Parlamenttivaalit 1977  25,34   1981 Parlamenttivaalit 1981  48,07   Europarlamenttivaalit 1981  40,1  osa S&D-ryhmää 1984 Europarlamenttivaalit 1984  41,6  osa S&D-ryhmää 1985 Parlamenttivaalit 1985  45,82   1989 Europarlamenttivaalit 1989  35,9  osa S&D-ryhmää Parlamenttivaalit 1989 I  39,13   Parlamenttivaalit 1989 II  40,67   (ND-PASOK-SYN) 1990 Parlamenttivaalit 1990  38,61   1993 Parlamenttivaalit 1993  46,88   1994 Europarlamenttivaalit 1994  37,6  osa S&D-ryhmää 1996 Parlamenttivaalit 1996 Kóstas Simítis  41,49   1999 Europarlamenttivaalit 1999  32,9  osa S&D-ryhmää 2000 Parlamenttivaalit 2000  43,79   2004 Europarlamenttivaalit 2004 Geórgios A. Papandréou  34,0  osa S&D-ryhmää Parlamenttivaalit 2004  40,55   2007 Parlamenttivaalit 2007  38,10   2009 Europarlamenttivaalit 2009  36,6  osa S&D-ryhmää Parlamenttivaalit 2009  43,92   2012 Parlamenttivaalit 2012 I Evángelos Venizélos  13,18  hallitusta ei saatu muodostettua Parlamenttivaalit 2012 II  12,28   (ND-PASOK-DIMAR) 2014 Europarlamenttivaalit 2014  8,02  osa Oliivipuu-vaaliliittoaosa S&D-ryhmää 2015 Parlamenttivaalit 2015 I  4,68   Parlamenttivaalit 2015 II Fófi Gennimatá  6,28   2019 Europarlamenttivaalit 2019  7,72  osa Muutosliike-vaaliliittoaosa S&D-ryhmää Parlamenttivaalit 2019  8,10   2023 Parlamenttivaalit 2023 I Níkos Androulákis  11,46  osa Muutosliike-vaaliliittoa Parlamenttivaalit 2023 II  11,84   2024 Europarlamenttivaalit 2024  12,79  osa Muutosliike-vaaliliittoaosa PES-ryhmää

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 ΠΑΣΟΚ. Puolueen verkkosivut. 

Luokka:Euroopan sosialidemokraattinen puolue
Luokka:Kreikan puolueet
Luokka:Sosiaalidemokraattiset puolueet