Yrjö Ikonen

Yrjö Ikonen (18. toukokuuta 1902 Turku – 24. marraskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso. Lisäksi hän on esiintynyt suomalaisissa elokuvissa pienehköissä sivurooleissa.

Ura
Yrjö Ikonen valmistui aluksi voimistelunopettajaksi ja toimi opettajana Helsingin eri kouluissa vuosina 1928–1943. Hän opiskeli laulua kotimaassa Väinö Lehtisen johdolla sekä Keski-Euroopassa ja Italiassa. Ikonen piti ensikonserttinsa vuonna 1930 ja sai vuonna 1934 kiinnityksen Suomalaiseen Oopperaan, jossa hän esiintyi vuoteen 1961 saakka. Hänellä oli huomattavia bassorooleja mm. W. A. Mozartin, Gioacchino Rossinin ja Richard Wagnerin oopperoissa, ja kaikkiaan hän esiintyi yli sadassa oopperassa ja operetissa.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 3, s. 110. Helsinki 1978.  Hän teki konserttimatkoja Skandinavian maihin ja Neuvostoliittoon.

Ikonen palkittiin vuonna 1952 Pro Finlandia -mitalilla.

 Perhe  
Yrjö Ikonen oli naimisissa voimistelunopettaja Märtha Ikosen o.s. Ryselin kanssa, ja heidän lapsensa olivat Jussi ja Liisa (Uusitalo). Yrjö Ikosen vanhemmat olivat asemapäällikkö Georg Johannes Ikonen ja Selma Bergman.

Yrjö Ikonen oli näyttelijä Kim Ikosen isoisä. Lisäksi hän oli näyttelijän ja operettilaulajan Gerda Ryselinin lanko. Yrjö Ikosen lapsenlapsenlapsi on näyttelijä-tanssija-laulaja Diana Anttila.

Ikonen on haudattu Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin.

 Filmografia 
 Serenaadiluutnantti (1949)
 Rosvo Roope (1949)
 Rion yö (1951)
 Gabriel, tule takaisin (1951)
 Radio tulee hulluksi (1952)
 Omena putoaa... (1952)
 Varsovan laulu (1953)
 Muuan sulhasmies (1956)
 Justus järjestää kaiken (1960)
 Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962)
 Sissit (1963)

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 



Luokka:Suomalaiset bassot
Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Vuonna 1902 syntyneet
Luokka:Vuonna 1981 kuolleet