Otto Mäkilä

Otto Fredrik Mäkilä (9. elokuuta 1904 TurkuKuvataiteilijat 1972; Suomen taide, 35 – 19. kesäkuuta 1955 TurkuKokoelmat, Kansallisgalleria ) oli suomalainen taidemaalari. Mäkilän tunnetuimpia teoksia ovat He näkevät mitä me emme näe 1939 ja Poésie 1938.

Ura
Mäkilä aloitti taideopintonsa 16-vuotiaana Turun piirustuskoulussa ja opiskeli siellä vuosina 1920–1924 Ragnar Ungernin johdolla. Hän jatkoi opintojaan Turun Taideyhdistyksen stipendiaattina Pariisin Académie de la Grande Chaumièressä ja Académie Colarossissa vuosina 1930–1931. Oleskelu ulkomailla innoitti Mäkilän syventymään sisäiseen maailmaan ja sen ilmentämiseen. Myös runous oli Mäkilälle tärkeä inspiraation lähde. Hän toimi vuosina 1950–1955 Turun piirustuskoulun opettajana ja rehtorina.Turkulainen taiteilijaryhmä Pro Arte. Lyhyt esittely Tampereella tänään avattavan näyttelyn johdosta, Aamulehti, 20.01.1934, nro 18, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Mäkilän työt ovat unenomaisia, mystisiä ja runollisia. Myöhemmässä tuotannossaan hän etääntyi esittävyydestä ja koki abstraktin muotokielen itselleen aidoimmaksi. Mäkilän tunnetuin teos He näkevät, mitä me emme näe (1939) kuuluu Turun taidemuseon kokoelmiin. Hän maalasi samasta aiheesta pienemmän version, joka oli ensi kertaa esillä Turun taidemuseon näyttelyssä keväällä 2011. Se on yksityisessä omistuksessa, ja sen aitous on varmistettu omistushistorialla. Muita tunnettuja teoksia ovat Satu (1933), Poésie (1938) ja Vaellus (Kolmijalkainen mies, 1940).

1950-luvulla Mäkilän siirtyi uuteen tyyliin ja teki erikoisia "konesommitelmia". Ennen kuolemaansa hän teki muutamia abstrakteja maalauksia. 

Mäkilä on tunnetuimpia suomalaisia surrealisteja ja Turun surrealistisen koulukunnan, Ryhmä 9:n perustaja. Häntä on pidetty suomalaisen surrealismin ensimmäisenä edustajana 1930-luvulla.
Mäkilä oli vuonna 1934 perustamassa myös Pro Arte -taiteilijaryhmää, joka pyrki edistämään modernistista taidetta. 

Mäkilä toimi myös taidekriitikkona sekä Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulun opettajana ja johtajana vuosina 1950–1955. Mäkilällä oli ulkomailla näyttelyitä muun muassa Tukholmassa, Oslossa, Kööpenhaminassa, Pariisissa ja Firenzessä. Mäkilän maalaukset herättivät huomiota jo vuonna 1929 pidetyissä Suomen nykyaikaisen taiteen näyttelyissä Tukholmassa ja Oslossa. Hänen maalauksiaan on Turun Taidemuseossa ja Porin Taide- ja Taideteollisuusyhdistyksen kokoelmissa.

Suku
Mäkilän isä oli turkulainen puutarhuri Joakim Mäkilä. Hän asui lähes koko ikänsä synnyinkodissaan Ruissalon Villa Romassa. Mäkilän puoliso oli vuodesta 1936 Toimi Mattsén. Heillä on kaksi lasta.

Teoksia
 Ystävykset 1931
 Satu 1933
 Kesäyö (maalaus) 1938
 Poésie 1938
 He näkevät mitä me emme näe, 1939
 Naisia rannalla 1939
 Vene vesille 1939
 Outo maa 1939
 Vaellus 1941
 Kevät 1945
 Maahinen 1945
 Omega I 1945
 Ukkospilvi 1949
 Torni 1950
 Konesommitelma 1951

Elokuva
 Andell, Pia (ohj.): Havahtuminen – Otto Mäkilän uneksittu ja ajateltu maailma. 2011. Dokumenttielokuva.Turun taidemuseo.  (YLE Areena.)

Kirjallisuutta
Haltia, Mia – Rosenlöf, Anna-Mari – Vihanta, Ulla – Tihinen, Juha-Heikki: Punainen levoton kipinä. Turun taidemuseo, 2011.

 Lähteet 




 Viitteet 

 Aiheesta muualla 




Luokka:Suomalaiset taidemaalarit
Luokka:Surrealistit
Luokka:Vuonna 1904 syntyneet
Luokka:Vuonna 1955 kuolleet