Eugen d’Albert

Eugen Francis Charles d’Albert (10. huhtikuuta 1864 – 3. maaliskuuta 1932) oli skotlantilaissyntyinen saksalainen säveltäjä ja pianisti.

D'Albert syntyi Glasgow’ssa. Hän opiskeli isänsä johdolla, kunnes pääsi stipendillä Lontoon Royal College of Musiciin, jossa häntä opettivat Ernst Pauer, Ebenezer Prout, John Stainer ja Arthur Sullivan. Myöhemmin hän opiskeli Weimarissa iäkkään Lisztin johdolla. D’Albert saavutti jo nuorena laajalti mainetta erinomaisena pianistina, vaikka hän tulikin sittemmin tunnetuksi ennen kaikkea oopperasäveltäjänä. Häntä on pidetty huomattavimpana veristisen oopperatyylin omaksuneena saksalaisena säveltäjänä.

D’Albertin ansiokkaimpia teoksia ovat hänen useat oopperansa, jotka eivät ole kuitenkaan jääneet vakio-ohjelmistoihin. Muuhun tuotantoon kuuluu esimerkiksi sinfonia, kaksi pianokonserttoa, sellokonsertto, lauluja ja pianomusiikkia. Hän oli elämänsä aikana kuudesti naimisissa; yksi puolisoista oli venezuelalainen pianisti Teresa Carreño. D’Albert oli läpi elämänsä hyvin työteliäs ja kirjoitti sävellyksiä viimeisiin elinpäiviinsä saakka.

D’Albert kuoli Riiassa ja sai hautapaikan Morcotesta Sveitsistä.

 Lähteet 
 Haapanen, Toivo ym. (toim.): Musiikin tietokirja (2. painos), s. 18. Helsinki: Otava, 1957.
 Talvitie, Oiva ja Rydman, Kari: Sävelten maailma, s. 3. Porvoo: WSOY, 1956.

 Aiheesta muualla 

 Eugen d’Albert. Aamulehti, 12.5.1929, nro 128, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.

Luokka:Saksalaiset säveltäjät
Luokka:Saksalaiset pianistit
Luokka:Vuonna 1864 syntyneet
Luokka:Vuonna 1932 kuolleet