Tommola (Pälkäne)

Tommolan haltijana toimineet Pälkäneen kappalaiset Vuodet Kappalainen Lisätietoja 1675–  Sigfrid Revallius     –1700  Matias Lignipaeus  Myöhemmin Pälkäneen kirkkoherra. 1701–  Olaus Castrenius  Myöhemmin Pälkäneen kirkkoherra.Pälkäneen puuaapisen aloitteentekijöitä.Castrén-suvun kantaisä. 1729–1730  Pietari Bergius 1730–1776  Anders Mennander 1777–1816  Anders Algot Alander 1816–1828  Wilhelm Thuren 1830–1834  Isak Immanuel Hällfors  Myöhemmin Pälkäneen kirkkoherra. 1835–1849  Karl Fredrik Cant  Poika: Johan Ferdinand CanthMiniä: Minna Canth 1849–1869  Johan Aksel Zidbäck 1870–1879  Adolf Cedberg 1879–1883  Kustaa Alfred Lönnmark 1883–1886  August Henrik Salminen 1887–1902  August Laaksonen 1902–1909  Juho Walfrid Wallinheimo  Myöhemmin Mikkelin kaupunkiseurakunnan ja Sääksmäen kirkkoherra. 1909–1913  Kaarle Teodor Nikolai Hulkkonen 1913–1926  Antti Hugo Soila 1927–1935  Lauri August Hakalehto 1935–1944  Niilo Oskari Hakalehto  Myöhemmin Pälkäneen kirkkoherra.Poika: Ilkka Hakalehto

Tommola on Pälkäneen kylä, joka sijaitsee välittömästi kirkonkylän eli Onkkaalan eteläpuolella. Pääosa Mallasveden ja entisen Helsinki–Tampere-valtatien (Onkkaalantien) välisestä alueesta Kostianvirralta Tommolan hautausmaalle asti kuuluu Tommolaan. Kylä oli vuosisatojen ajan Pälkäneen kappalaispappilan hallinnassa.

Nykyisin Tommola on osa Pälkäneen keskustaajamaa ja koostuu pääasiassa omakotiasutuksesta. Tommolassa on elintarvikeliike, autokorjaamo ja muutamia yksityisten elinkeinonharjoittajien toimitiloja. Keskustaajaman palvelut ovat noin yhden kilometrin etäisyydellä. Lisäksi Tommolassa sijaitsee Pakanrannan uimaranta, entinen Tampereen kaupungin lomakoti, Pälkäneen kunnan jätevedenpuhdistamo ja Pälkäneen vuonna 1890 käyttöön otettu hautausmaa, jonne valmistui siunauskappeli vuonna 1970.

Historia

Tommola mainitaan historiallisissa asiakirjoissa aluksi nimellä Vesaniemi, joka esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1507. Vuoden 1539 maakirjassa Vesaniemi on merkitty Onkkaalaan kuuluvaksi. Jo 1450-luvulla lautamiehenä toimi Gudmund Wesaijnen, jonka on arveltu nimestä päätellen asuneen Vesaniemessä eli Tommolassa.

Tommolan yksinäistalo toimi Pälkäneen kappalaispappilana 1600-luvun lopulta vuoteen 1944 asti. Kostianvirran taistelun aikana vuonna 1713 Tommola oli Venäjän joukkojen etulinja-aluetta ja kappalaispappila hävitettiin perusteellisesti. Oltuaan 1900-luvulla myös seurakunnan kanttorin asuntona Tommolan päärakennus siirtyi teatteritieteen professori Timo Tiusasen omistukseen.

1900-luvun aikana Pälkäneen keskustaajaman asutus levisi vähitellen Tommolan pelloille, aluksi Kostianvirran lähistölle. 1950-luvulla alueelle asettui varsinkin siirtokarjalaisia. Pääosin 1980- ja 1990-luvuilla rakennettiin Puistolan ja Kuusiston alueiksi nimetyt pientaloalueet. Vuonna 2007 Pälkäneen kunta osti Tommolan kylästä 11 hehtaarin alueen ja aloitti sen kaavoituksen asunto- ja virkistyskäyttöön.

Tommola kaunokirjallisuudessa

Tommolan kylä ja sen asukkaat ovat keskeisessä osassa Aulis Aarnion romaanissa Kostian pappi (1992), joka sijoittuu Kostianvirran taistelun aikoihin. Samoja tapahtumia ja henkilöitä Aarnio on sijoittanut myös kirjoittamiinsa näytelmiin Kostian pappi (1997) ja Tulipunainen ratsastaja (2007), jotka kangasalalainen Ramppi-teatteri on kantaesittänyt.

Lähteet

 Aiheesta muualla 
 Kappalaisen pojan John Zidbäckin (1854–1948) muistikuvia lapsuudestaan Tommolassa

Luokka:Pälkäneen kylät