Jean-Marie Lustiger

Jean-Marie Lustiger (17. syyskuuta 1926 – 5. elokuuta 2007) oli ranskalainen katolilainen kirkonmies, joka oli vuodesta 1983 kardinaalina. Hän toimi Pariisin arkkipiispana vuosina 1981–2005. 

Tuleva kardinaali syntyi Aaron Lustiger -nimisenä Pariisissa. Hänen vanhempansa olivat aškenasijuutalaiset Charles ja Gisèle Lustiger. He olivat alun perin Będzinistä, Puolasta, ja tapasivat toisensa Pariisissa ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Jean-Marie joutui jo Pariisin Lycée Montaignessa kohtaamaan antisemitismiä; natsimiehityksen jälkeen 1940 hänet lähetettiin siskonsa Arlenen kanssa Orléansiin. Hän eli katolisessa perheessä ja vanhempiensa tahtoa uhmaten kääntyi itsekin. Saatuaan kasteen 21. elokuuta 1940 hän otti käyttöön etunimen Jean-Marie.

Lustigerin äiti joutui syyskuussa 1942 keskitysleirille ja menehtyi seuraavana vuonna. Isä selvisi ja saapui takaisin Pariisiin. Lustiger valmistui vuonna 1946 Sorbonnesta arvosanalla kirjallisuudesta ja lähti pariisilaiseen karmeliittaseminaariin, sitten Institut Catholique de Parisiin. Hän teki ensimmäisen matkansa Israeliin vuonna 1951 ja sai pappisvihkimyksensä 17. huhtikuuta 1954. 

Lustiger oli myöhemminkin ylpeä juutalaisista juuristaan. Hän puhui myös sujuvasti jiddišiä. Hän oli tunnettu rasismin, varsinkin antisemitismin, vastustaja, ja kritisoi voimakkaasti myös Jean-Marie Le Peniä. Hän täytti Ranskan akatemian 4. paikan vuodesta 1995, kunnes kuoli syöpään Ranskassa elokuussa 2007. Hän julkaisi lukuisia kirjoja. 

Teokset
Sermons d’un curé de Paris (Fayard) 1978 
Pain de vie et peuple de Dieu (Critérion) 1981 
Osez croire (Le Centurion) 1985 
Osez vivre (Le Centurion) 1985 
Premiers pas dans la prière (Nouvelle Cité) 1986 
Prenez place au cœur de l’Église (Office chrétien des handicapés) 1986 
Six sermons aux élus de la Nation, 1981-1986 (Le Cerf) 1987 
Le Choix de Dieu. Entretiens avec Jean-Louis Missika et Dominique Wolton (Le Fallois) 1987 
La Messe (Bayard) 1988 
Dieu merci, les droits de l’homme (Critérion) 1990 
Le Sacrement de l’onction des malades (Le Cerf) 1990 
Le Saint-Ayoul de Jeanclos (en collaboration avec Alain Peyrefitte) (Fayard) 1990 
Nous avons rendez-vous avec l’Europe (Mame) 1991 
Dare to rejoice (Compilation américaine) (Our Sunday visitor) 1991 
Petites paroles de nuit de Noël (Le Fallois) 1992 
Devenez dignes de la condition humaine (Flammarion) 1995 
Le Baptême de votre enfant (Fleurus) 1997 
Soyez heureux (Éd. Nil) 1997 
Pour l'Europe, un nouvel art de vivre (PUF) 1999 
Les prêtres que Dieu donne (Desclée de Brouwer) 2000 
Comme Dieu vous aime. Un pèlerinage à Jérusalem, Rome et Lourdes (Parole et silence) 2001 
La Promesse (Parole et Silence) 2002 
Comment Dieu ouvre la porte de la foi (Desclée de Brouwer) 2004 
Contempler l'Apocalypse (Parole et Silence) 2005

Aiheesta muualla
Robert Serrou; Lustiger, Cardinal, juif et fils d'immigré. Perrin, 1996, 

Luokka:Ranskalaiset piispat
Luokka:Ranskalaiset kardinaalit
Luokka:Katoliset arkkipiispat
Luokka:Ranskan akatemian jäsenet
Luokka:Vuonna 1926 syntyneet
Luokka:Vuonna 2007 kuolleet