Enrico Dandolo

Enrico Dandolo (k. 21. kesäkuuta 1205) oli Venetsian doge vuodesta 1192 kuolemaansa. Hänet muistetaan ensisijaisesti roolistaan neljännessä ristiretkessä.Katolinen ensyklopedia

Dandolo nousi poliittiseksi voimahahmoksi 1170-luvulla. Jo dogeksi tullessaan hän oli sokea ja huomattavan iäkäs, todennäköisesti seitsemänkymmenen. Joidenkin lähteiden mukaan peräti jo 85-vuotias, jolloin dogen syntymävuotena olisi ollut 1106 tai 1107.

Dandolo oli dogevuosinaan ikäänsä nähden hyvässä fyysisessä kunnossa. Hänen sokeutensa syystä ei ole vahvistettua tietoa. Tarinan mukaan bysanttivallanpitäjät olisivat sokeuttaneet hänet tarkoituksellisesti kriisin aikana noin vuonna 1171; dogen henkilökohtaisesti tuntenut historioitsija Geoffrey de Villehardouin kirjoitti myöhemmin sokeuden olleen seurausta pään alueelle kohdistuneesta vammasta.

 Lähteet 

Luokka:Hallitsijat

Luokka:Italialaiset henkilöt
Luokka:Venetsian tasavalta
Luokka:Sokeat henkilöt
Luokka:Vammaiset poliitikot
Luokka:1100-luvulla syntyneet
Luokka:Vuonna 1205 kuolleet