Jalmari Rötkö

Hjalmar (Jalmari) Rötkö (13. elokuuta 1892 Suomenniemi − 19. heinäkuuta 1938 Uusikirkko) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n kansanedustajana vuosina 1929–1930.

 Elämä 
Jalmari Rötkön vanhemmat olivat talollinen Adam Rötkö ja Loviisa Nikkinen. Käytyään kansakoulun hän työskenteli maataloustöissä ja puuteollisuudessa kotiseudullaan. Rötkö lähti jo nuorena työväenliikkeen järjestötoimintaan. Sisällissodan jälkeen hän sai osallisuudestaan neljän vuoden kuritushuonetuomion. Vuonna 1921 Rötkö muutti Lappeenrantaan, jossa hän työskenteli Osuusliike Onnin ajomiehenä.

Vuonna 1929 Rötkö valittiin eduskuntaan. Kosti-Paavo Eerolaisen ja Artturi Vuorimaan johtamat Lapuan liikkeen miehet muiluttivat Rötkön ja toisen STPV:n kansanedustajan Eino Pekkalan Helsingin Säätytalosta kesken eduskunnan perustuslakivaliokunnan istunnon 7. heinäkuuta 1930. Siepatut vietiin Lapualle Kosolan taloon, josta heidät vapautettiin välittömästi Helsingissä olleen Vihtori Kosolan käskystä. Kosola oli itse antanut aiemmin muilutuskäskyn tehostaakseen vaatimuksia kommunistien täydellisestä eduskunnasta ulossulkemisesta. Rötkö pidätettiin myöhemmin samana vuonna ja hän sai viiden vuoden vankeusrangaistuksen poliittisesta toiminnastaan.

Rötkö sai vankeusaikanaan keuhkotaudin ja kuoli pitkäaikaisen sairastelun jälkeen Halilan parantolassa heinäkuussa 1938.

 Perhe 
Jalmari Rötkön puoliso oli Hilja Eliina Partonen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1915. Heillä oli kaksi lasta.

 Lähteet 

Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot
Luokka:Lappeenrannan kaupunginvaltuutetut
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Lapuanliikkeen kyydittämät henkilöt
Luokka:Viipurin läänin läntinen vaalipiiri
Luokka:Vuonna 1892 syntyneet
Luokka:Vuonna 1938 kuolleet