Kilpeenjoki

Kilpeenjoki (v:sta 1948 ) on kylä Viipurista Jääskeen vievän tien varrella Suomen luovuttamalla alueella Viipurin piirissä Venäjällä. Suomelle kuuluessaan Kilpeenjoki kuului Viipurin maalaiskuntaan ja Ihantalan seurakuntaan. Kilpeenjoki jakaantui virallisesti kolmeen kylään, jotka olivat Kilpeenjoki, Kilpeenjoki–Sydänmaa ja Kilpeenjoki–Vakkila. Sydänmaa ja Vakkila olivat kuuluneet aiemmin Kilpeenjokeen. Kilpeenjoki sijaitsi kunnan pohjoisosassa ja rajoittui luoteessa Nuijamaan kuntaan sekä idässä Jääsken ja Antrean kuntiin. Maalaiskunnan alueella sen naapurikyliä olivat Juustila, Terävälä, Kaipola ja Ihantala. Kylän läpi virtaa Kilpeenjoki ja Sydänmaan länsiosassa oli Mustajärvi, joka kuitenkin pääasiassa sijaitsi Nuijamaan puolella. 

Nykyisin asutusta on vain Kilpeenjoen keskustassa, Sydänmaa ja Vakkila ovat autioita.

 Historia 
 Asutus ja elinkeinot 
Vuonna 1937 Kilpeenjoella oli 373 asukasta ja Sydänmaalla 399.Lakio 1982, s. 264 Kylän keskusta sijaitsi Viipurista pohjoiseen johtavan valtatie 14 ja Kilpeenjoelta valtatie 14 erkanevien Juustilaan ja Jääskeen vievien teiden risteyksessä.Lakio 1982, s. 331 Asutus oli keskittynyt pääteiden varsille ja Kilpeenjoen laaksoon. Sydänmaan asutus oli keskittynyt Nuijamaalle vievän tien varteen. Kilpeenjoen keskustassa oli kansakoulu ja nuorisoseurantalo. Kylässä toimi Kilpeenjoen osuuskassa ja siellä oli Saimaankanavan Osuusliikkeen myymälä, Osuusliike Torkkelin myymälä ja yksityinen Kilpeenjoen sekatavarakauppa.Lakio 1982, s. 329 ja 332–333 

Kilpeenjoki oli selkeä maatalouskylä, jossa ei ollut mainittavampaa teollista toimintaa. Vuonna 1937 kylässä (Sydänmaa ja Vakkila mukaan lukien) oli 1374 hehtaaria peltoa, 38 hehtaaria niittyä ja 2980 hehtaaria metsää.Lakio 1982, s. 269 ja 273 Karjataloutta edisti Kilpeenjoen tarkastusyhdistys.Lakio 1982, s. 280 Kilpeenjoen maidonmyyntiosuuskunta aloitti toimintansa vuonna 1933, jolloin Valio alkoi noutaa maidon autolla Kilpeenjoen vastaanottoasemalta Viipuriin.Lakio 1982, s. 282 Sydänmaalla toimi 1930-luvulla Veljekset Ikävalkon omistamat mylly, saha ja höyläämö.Lakio 1982, s. 278

 Kansakoulu 
Kilpeenjoen kansakoulu oli perustettu vuonna 1880, tosin asia oli ollut ensimmäisen kerran esillä jo 1871.Kuujo 1982, s. 145–148 Ennen Kilpeenjoen koulun perustamista Viipurin maalaiskunnassa oli toiminnassa kaksi kansakoulua, mutta nämä kaksi kansakoulua sijaitsivat esikaupunkialueilla, jotka 1920- ja 1930-lukujen alueliitosten myötä siirtyivät Viipurin kaupungin omistukseen. Näin ollen Kilpeenjoki oli Viipurin maalaiskunnan alueen kouluista vanhin. Kilpeenjoen koulupiiriin kuului Kilpeenjoen lisäksi Kilpeenjoen Sydänmaan kylä. Vuonna 1922 Kilpeenjoelle valmistui uusi koulurakennus, jossa oli neljä luokkahuonetta ja kaksi asuntoa. Vuonna 1937 rakennettiin lisärakennus, johon tuli koulukeittola ja yksi asunto lisää.Kuujo 1982, s. 377 Vuonna 1939 koulussa oli 88 oppilasta ja kolme opettajaa.Kuujo 1982, s. 375 

 Sotavuodet 
Talvisodassa taistelut eivät ulottuneet Viipurin maalaiskunnan pohjoisosaan asti, mutta Moskovan rauhansopimuksen perusteella myös Kilpeenjoki oli luovutettava Neuvostoliitolle. Kilpeenjoen väestö oli evakuoitu jo sodan aikana Keski-Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kilpeenjokelaiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944. 

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Äikään kartano Kilpeenjoen kylässä 1902-1910 (ruotsiksi)

Pettersson, Gunnar W. ym. (toim.): Kotikylämme Sydänmaa ja sen asukkaat. Omakustanne, 1987. .

Luokka:Viipurin maalaiskunnan kylät