Éric Rohmer

Éric Rohmer (synt. Jean-Marie Maurice Schérer tai Maurice Henri Joseph Schérer, 4. huhtikuuta 1920 Nancy, Ranska – 11. tammikuuta 2010) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.

 Uran alkuvaihe 

Éric Rohmer opiskeli historiaa ja työskenteli aluksi opettajana. 1940-luvun puolivälissä hän alkoi työskennellä toimittajana ja julkaisi romaanin. Elokuvakriitikon toimi ja useiden elokuva-alan lehtien toimittajan työt veivät häntä kohti elokuvantekijän ammatteja. Rohmerin ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva vuonna 1952 jäi keskeneräiseksi. Vuosina 1957–1963 Rohmer oli uuden aallon elokuvaan vaikuttaneen elokuvalehti Cahiers du cinéman päätoimittaja.

Vuonna 1959 Rohmer sai valmiiksi elokuvan Leijonan merkki. Läpimurron hän teki vasta elokuvilla Keräilijätär (1967) ja Yöni Maudin luona (1969). Näiden aikojen elokuvat muodostavat sarjan Kuusi moraalitarinaa. Myöhempiä tunnettuja elokuvia ovat O:n markiisitar (1975), Pauline rantatyttö (1982), Vihreä säde (1986) ja Syystarina (1998). Hän jatkoi uraansa 2000-luvulle asti.Éric Rohmerin muistokirjoitus. Helsingin Sanomat 11.10.2010.

 Tunnustukset 

Elokuva Vihreä säde toi Éric Rohmerille vuonna 1986 Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan. Filmi oli osa hänen Komedioita ja sananlaskuja -sarjaansa. Vuonna 2001 hänelle myönnettiin elämäntyöstään Kultainen leijona. Hän oli myös Oscar-ehdokkaana vuonna 1970 ja useampaan otteeseen César-ehdokkaana. Clairen polvi (1970) sai Louis Dellucin palkinnon ja Perceval le Gallois (1978) Prix Méliès’n.

Rohmer oli viimeinen maineeseen noussut ranskalaisen elokuvan uuden aallon ohjaaja. Monet hänen filmeistään ovat kirjallisten aiheiden elokuvasovituksia. Komediallisessa sävyssä tehdyt, henkevän ironista keskustelua sisältävät Rohmerin filmit eivät juurikaan sisällä toimintaa, sillä Rohmer etsi tietoisesti ihmisen sisäistä draamaa.

 Filmografia 

 Leijonan merkki (Le Signe du lion, 1962)
 Kuusi moraalista tarinaa (Six contes moraux) 1962–1972:
 La Boulangère de Monceau (1962) – lyhyt, ei esitetty teatterissa
 La Carrière de Suzanne (1963) – lyhyt, ei esitetty teatterissa
 Yöni Maudin luona (Ma nuit chez Maud, 1969)
 Keräilijätär (La Collectionneuse) (1967)
 Clairen polvi (Le Genou de Claire, 1970)
 Rakkaus iltapäivällä (L’Amour l’après-midi, 1972)
 O:n markiisitar (La Marquise d’O, 1976)
 Perceval le Gallois (1978)
 Catherine de Heilbronn (1979)
 Komedioita ja sananlaskuja (Comédies et proverbes) 1981–1987:
 Lentäjän nainen (La Femme de l’aviateur, 1981)
 Ihana avioliitto? (Le Beau Mariage, 1982)
 Pauline rantatyttö (Pauline à la plage, 1983)
 Täysikuu Pariisissa (Les Nuits de la pleine lune, 1984)
 Vihreä säde (Le Rayon vert, 1986)
 Ystävättäreni poikaystävä (L’Ami de mon amie, 1987)
 Reinetten ja Mirabellen neljä seikkailua (4 aventures de Reinette et Mirabelle, 1987)
 Neljän vuodenajan tarinat (Contes des quatre saisons) 1990–1998:
 Kevättarina (Conte de printemps) (1990)
 Talvitarina (Conte d’hiver) (1992)
 Kesätarina (Conte d’été, 1996)
 Syystarina (Conte d’automne, 1998)
 L’Arbre, le maire et la médiathèque (1993)
 Les Rendez-vous de Paris (1995)
 L’Anglaise et le Duc (2001)
 Kolmoisagentti (Triple agent, 2004)
 Les Amours d’Astrée et de Céladon (2007)

 Huomioita 

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
 Anhava, Martti: Kun sattuma ja johdatus flirttailevat – Eric Rohmerin yö Pascalin seurassa. Filmihullu 3/2015.
 Hösle, Vittorio: Eric Rohmer. Filmmaker and Philosopher. London: Bloomsbury, 2016. . 

 Aiheesta muualla


Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Vuonna 1920 syntyneet
Luokka:Vuonna 2010 kuolleet