Vilhelm Helander

Arne Anders Vilhelm HelanderKuka kukin on 2007, Otava 2006 (8. helmikuuta 1941 Helsinki – 19. tammikuuta 2025 Helsinki)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 4.2.2025, s. B 7. oli suomalainen arkkitehti, professori ja akateemikko, joka tunnetaan vanhojen rakennusten restaurointitöistä. Vuonna 2024 Helander sai taiteen akateemikon arvonimen. Helanderia pidettiin Suomen tunnetuimpana rakennusperinnön suojelijana.

Ura
Helander valmistui Helsingin teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1967 arkkitehdiksi ja vuonna 1972 tekniikan lisensiaatiksi. Hän toimi korkeakoulun arkkitehtuurin historian professorina viransijaisena vuosina 1968–1969, 1972–1976 ja 1985 ja vakinaisena vuosina 1986–2005, minkä jälkeen jäi virasta eläkkeelle. Hänen opetustaan on luonnehdittu innostavaksi sekä detaljitietoa, huumoria ja omakohtaisia tulkintoja pursuavaksi.pienoiskuva|Vuosina 1985–1993 Helanderin suunnitelmien mukaan restauroitu Säätytalo Helsingin Kruununhaassa.
Opetustyön ohella Helander on luonut mittavan uran suunnittelevana arkkitehtina. Hänellä oli yli 40 vuoden ajan yhteinen arkkitehtitoimisto edellisen akateemikon, vuonna 2023 kuolleen Juha Leiviskän kanssa, mutta he työskentelivät yleensä eri projektien parissa. Yhteinen toimisto perustettiin vuonna 1978, kun Helander ja Leiviskä saivat yhdessä tehtäväkseen Helsingissä sijaitsevan Vanhan ylioppilastalon peruskorjauksen ja restauroinnin tulipalon jälkeen.

Helander tuli jo 1970-luvulla tunnetuksi yhdessä arkkitehti Mikael Sundmanin kanssa kirjoittamallaan poleemisella teoksella Kenen Helsinki, jossa tekijät tarkastelivat kiinteistönjalostuksen tuhoisia vaikutuksia historiallisen kaupunkimiljöön kehitykseen. Siinä kritisoitiin 1960-luvulla tapahtunutta rakentamisen purkuaaltoa ja autoistumista. Kirja sai vuonna 1971 arvostetun Eino Leinon palkinnon, ja sitä pidettiin käänteentekevänä ja yleistä mielipidettä muokkaavana teoksena. 

Helander on tunnustettu merkittävistä ansioistaan pohjoismaisen rakennussuojelun teorian kehittäjänä. Myös arkkitehdin työssään Helander erikoistui restaurointitehtäviin rakennusten alkuperäistä henkeä kunnioittaen.

Hänen päätöitään restauroinnin alalla ovat vuonna 1993 valmistunut Helsingin Säätytalon restaurointi, vuonna 1999 valmistunut Helsingin tuomiokirkon restaurointi ja vuonna 2000 valmistunut Kansallismuseon peruskorjaus. Hän toimi myös monissa luottamustehtävissä, kuten Alvar Aalto -säätiön hallituksen jäsenenä.

Helanderille on myönnetty Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto vuonna 1971 ja Pro Finlandia -mitali vuonna 1998. Helanderille myönnettiin vuonna 1998 ensimmäisenä suomalaisena rakennussuojelun Eurooppa-kultamitali, joka on rakennussuojelun ja entistämisen merkittävimpiä palkintoja Euroopassa. Säätytalon peruskorjauksesta Helander palkittiin Europa Nostra -palkinnolla vuonna 1992.

Helander nimitettiin taiteen akateemikoksi 8. marraskuuta 2024. Helander oli neljäs tasavallan presidentin myöntämän akateemikon arvonimen saanut arkkitehti ja heistä ensimmäinen, joka on erikoistunut korjausrakentamiseen ja restaurointiin. Edeltävät akateemikoiksi nimetyt arkkitehdit ovat olleet Alvar Aalto, Reima Pietilä sekä Juha Leiviskä.  Helander kertoi, että haluaa akateemikkona toimia etenkin mielipidevaikuttajana. Nimitystilaisuudessa pitämässään puheessa hän kritisoi kiinteistösijoittajien valtaa Helsingin kaupunkisuunnittelussa ja katsoi, että yleisen edun ylläpitäminen päätöksenteossa on huolestuttavasti heikentynyt, mikä on uhkana kaupungin arvokkaan rakennusperinnön säilymiselle. Puheessaan hän kritisoi sitä, että 1960-luvun kokemukset merkittävän rakennusperinnön purkamisesta ovat unohtuneet, ja käynnissä on vastaava rakentamisen purkuaalto kuin 1960-luvulla. Hyvän elinympäristön ominaisuuksina hän piti kohtuullista mittakaavaa ja runsasta vehreyttä. 
 Yksityiselämä 
Helanderin aviopuoliso oli Elisabeth Helander. Helanderin isä oli arkkitehti Arne Helander.

Helander asui Helsingissä. Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle Helsinkiin.

 Helanderin restaurointitöitä
 Vanha ylioppilastalo, Helsinki
 Kansallismuseo, Helsinki
 Helsingin tuomiokirkko, Helsinki
 Säätytalo, Helsinki
 Tieteiden talo, Helsinki
 Porin kaupungintalo
 Porvoon raatihuone

 Kirjallisia teoksia 
Vilhelm Helander & Mikael Sundman. Kenen Helsinki – raportti kantakaupungista. Helsinki; Porvoo: Werner Söderström osakeyhtiö, 1970.
Vilhelm Helander & Mikael Sundman. Saneeraus suomalaisessa kaupungissa. Asuntohallituksen julkaisuja A5. 1972.
Vilhelm Helander & Mikael Sundman. "Miltä näyttää maamme - ympäristön muutos ja rakennusperinnön kohtalo". Suomen rakennustaiteen museo, Helsinki. 1982.
Vilhelm Helander & Simo Rista. Suomalainen rakennustaide. 1987.
Vilhelm Helander. Modern Architecture in Finland. Helsinki: Kirjayhtymä, 1995.
Vilhelm Helander (toim.). Säätytalo. Helsinki: Edita, 1999.

Palkinnot ja tunnustukset
 1971 Eino Leinon palkinto (yhdessä Mikael Sundmanin kanssa)
 1988 Academia Europæan jäseneksi
 1992 Europa Nostra -palkinto
 1998 Alfred Toepfer -säätiön Europa-Goldmedaille für Denkmalpflege
 1998 Pro Finlandia -mitali
 2001 Uudenmaan taidetoimikunnan Atrium Cultori -palkinto
 2002 kirkkotaiteen Engel-palkinto
 2024 Taiteen akateemikko

Lähteet

 Aiheesta muualla 

 Mikä nykyarkkitehtuurissa on vikana, taiteen akateemikko Vilhelm Helander? Helander Ylen haastattelussa akatemikkonimityksen jälkeen marraskuussa 2024. Video, 9 min, Yle Areena.

Luokka:Suomalaiset arkkitehdit
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Eino Leinon palkinnon saajat
Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Vuonna 1941 syntyneet
Luokka:Vuonna 2025 kuolleet
Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
Luokka:Academia Europæan jäsenet
Luokka:Akateemikot (Suomi)