Juhani Järvinen

Jouko Juhani Järvinen (9. toukokuuta 1935 Tuulos – 31. toukokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen pikaluistelija ja toistaiseksi viimeisin suomalainen yleisluistelun maailmanmestari.

Juhani Järvinen voitti pikaluistelun poikien Suomen mestaruuden 1951–1953 ja nousi kansainväliseen tietoisuuteen 18-vuotiaana Davosin EM-kisoissa 1954, joissa hän sijoittui yhteispisteissä viidenneksi. Hänen matkakohtaiset sijoituksensa olivat kahdeksas (500 metriä), seitsemäs (5 000 metriä), viides (1 500 metriä) ja seitsemäs (10 000 metriä).

Cortina d'Ampezzon olympialaisissa 1956 Järvinen sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi Toivo Salosen viedessä pronssia 0,3 sekuntia Järvistä nopeampana. Tuo sijoitus jäi Järvisen olympiauran parhaaksi, sillä Squaw Valleyssa 1960 Järvinen oli 1 500 metrillä viides ja Innsbruckissa 1964 kahdeksas, eikä hän muilla matkoilla menestynyt yhtä hyvin.

Järvisen uran paras vuosi oli 1959. Oslon MM-kisoissa Järvinen voitti kultamitalin sijoituttuaan osamatkoilla kuudenneksi 500 metrillä (ajalla 43,4), kolmanneksi 5 000 metrillä (8.13,6), toiseksi 1 500 metrillä (2.16,2) ja seitsemänneksi 10 000 metrillä (17.19,9). Toivo Salonen varmisti Suomen kaksoisvoiton. Göteborgin EM-kisoissa Järvinen sai hopeaa Norjan Knut Johannesenin jälkeen. Matkavoiton hän sai 1 500 metrillä (2.15,5). Squaw Valleyn olympialaisten esikisoissa Järvinen luisteli 1. maaliskuuta 1 500 metrin maailmanennätyksen 2.06,3, joka pysyi voimassa lähes seitsemän vuotta, kunnes Hollannin Ard Schenk alitti sen.

Järvinen osallistui sekä MM- että EM-kisoihin kahdeksan kertaa. Olympiamitalisti Toivo Saloselle hän hävisi arvokisojen yhteispisteissä vain kerran mutta SM-kisoissa Järvinen jäi seitsemän kertaa hopealle ja viidesti hänen edellään mestarina oli Salonen. Järvinen valittiin vuoden urheilijaksi 1959. Järvinen valittiin voittajaksi Viikkosanomien Vuoden 1959 suosituin suomalainen -kilpailussa.

Ratapyöräilijänä Juhani Järvinen saavutti TUL:n mestaruuden 4 000 metrin joukkuetakaa-ajossa 1957 ja pronssia tandemajossa 1958. Hän toimi TUL:n luisteluvalmentajana 1964–1968, Helsingin Työväen Luistelijain puheenjohtajana 1972–1984 ja Suomen Olympiakomitean hallituksen jäsenenä 1977–1984. Hänen leskensä Anja Järvinen on toiminut Suomen Olympiakomitean hallituksen jäsenenä ja Suomen Olympia-Akatemian puheenjohtajana. Heidän poikansa Timo Järvinen on pikaluistelun olympiaedustaja ja pikaluisteluvalmentaja.

 Saavutuksia 

 Olympiakisoissa neljäs 1 500 metrillä, yhdeksäs 500 metrillä, 12:s 10 000 metrillä ja 20:s 5 000 metrillä Cortina d'Ampezzossa 1956
 Olympiakisoissa viides 1 500 metrillä, kahdeksas 10 000 metrillä, 15:s 5 000 metrillä ja 16:s 500 metrillä Squaw Valleyssa 1960
 Olympiakisoissa kahdeksas 1 500 metrillä, 19:s 500 metrillä ja 20:s 10 000 metrillä Innsbruckissa 1964
 MM-kultaa 1959,
 MM-kisoissa kahdeksas 1958, yhdeksäs 1964, 11:s 1957, ei päässyt päätösmatkalle 1955, 1956, 1960 ja 1963,
 EM-hopeaa 1959
 EM-kisoissa viides 1954, kuudes 1956, kymmenes 1958, 12:s 1957, ei päässyt päätösmatkalle 1960, 1963 ja 1964,
 SM-kultaa 1 500 metrillä 1956–1960 ja 5 000 metrillä 1954
 SM-hopeaa yhteispisteissä 1954, 1956–1960 ja 1964
 ME-aika 2.06,3 1 500 metrillä (1.3.1959 Squaw Valleyssa)

 Ennätyksiä 

 500 metriä 41,2
 1 000 metriä 1.28,5
 1 500 metriä 2.06,3
 3 000 metriä 4.45,6
 5 000 metriä 8.04,4
 10 000 metriä 16.35,4

 Lähteet 







Viitteet

Aiheesta muualla

Luokka:Suomalaiset pikaluistelijat
Luokka:Suomalaiset pikaluisteluvalmentajat
Luokka:Vuonna 1935 syntyneet
Luokka:Vuonna 1984 kuolleet