Lentolaivue 44

Lentolaivue 44 oli Suomen ilmavoimien kaukotoimintalentolaivue, joka perustettiin vuonna 1934. Laivue osallistui talvi-, jatko- ja Lapin sotiin osana Lentorykmentti 4:ää. Laivue lakkautettiin Pariisin rauhansopimuksen seurauksena vuonna 1948.

 Perustaminen ja alkuvuodet 
30. kesäkuuta 1933 ilmavoimiin perustettiin kiinteät lentoasemat. Viipurissa toimineen 1. Erillisen Merilentolaivueen pohjalta muodostettiin Lentoasema 6, jonka lentäväksi yksiköksi muodostettiin ilmavoimien komentajan päiväkäskyllä 10. lokakuuta 1934 Lentolaivue 44.Keskinen; Partonen; Stenman 2006 s. 17. Laivueen ensimmäisenä komentajana toimi majuri Axel Nystedt. Laivueen kalustona oli vuoteen 1937 saakka Junkers K 43 -koneet. Vuoden 1937 lopulla laivue vastaanotti uudeksi kalustokseen Britanniasta hankittuja Bristol Blenheim -pommikoneita ja siirtyi samalla Viipurista Immolaan, mistä laivue siirtyi juuri ennen talvisotaa uuteen Luonetjärven tukikohtaan.

 Talvisota 
Talvisodan alkaessa majuri Erik Stenbäckin komentamalla laivueella oli kahdeksan lentokuntoista Blenheimiä, joilla suoritettiin tiedustelu- ja pommituslentoja.Keskinen; Stenman 2002 s. 6 Laivue siirtyi Joroisiin 6. joulukuuta, josta se suoritti, yleensä yksittäisin konein, tiedustelua ja häirintäpommituksia Laatokan koillispuolelle. Vuoden 1940 alussa laivue sai täydennyksenä Lentolaivue 46:lta viisi Blenheim Mk.I -konetta. 27. helmikuuta koko Lentorykmentti 4:n toiminta suunnattiin Karjalankannakselle, jossa Lentolaivue 44 suoritti sodan loppuun asti pommituksia etenevää vihollista vastaan. Laivue suoritti talvisodassa 209 sotalentoaKeskinen; Stenman 2002 s. 15. menettäen sotatoimissa kolme konetta ja viisi lentävään henkilökuntaan kuuluvaa kaatuneina. 

 Välirauha ja jatkosota 
Välirauhan alettua, toukokuussa 1940, laivue siirrettiin Luonetjärveltä Kemiin, josta se siirrettiin kesäkuussa 1941 Ruoveden lähistölle, Siikakankaalle. Kalustona laivueella oli jatkosodan alkaessa edelleen Blenheim-koneet, joita oli lentokuntoisena yhdeksän kolmessa lentueessa. Laivue pommitti kenttäarmeijan valmistautuessa hyökkäykseen vihollisen materiaalikuljetuksia ja liikenneyhteyksiä, kunnes se siirrettiin 4. heinäkuuta 1941 ilmavoimien komentajan alaisuuteen.Keskinen; Stenman 2002 s. 23. Uudesta tukikohdastaan Mikkelistä laivue suoritti pommitustehtävien ohella tiedustelu- ja valokuvauslentoja sekä Laatokan Karjalaan että Karjalankannakselle. 

Kenttäarmeijan edettyä tavoitteisiinsa Kannaksella laivue siirtyi tukemaan syyskuun alussa Karjalan Armeijan hyökkäystä Petroskoin suunnalla. Hyökkäyksen edetessä laivue siirtyi uuteen tukikohtaansa Onttolaan, josta se toimi koko loppusodan ajan. 30. joulukuuta 1941 laivueen uudeksi komentajaksi saapui majuri Birger Gabrielsson. Laivue suoritti koko vuoden 1942 ajan Lentorykmentti 4:n mukana pommituksia kohteenaan muun muassa vihollisen lentokentät ja kuljetusverkosto. Vuoden 1943 alkupuolella laivue sai uudeksi kalustokseen saksalaiset Junkers Ju 88 -koneet.Keskinen; Stenman 2002 s. 68. Uuden, Blenheim-koneeseen verrattuna teknisesti vaativamman Junkers-koneen käyttökoulutukseen kului aikaa niin, että laivue ehti vuonna 1943 suorittaa vain muutamia sotalentoja, mainittavimpana näistä Lehdon partisaanikylän sekä Lavansaaren lentokentän pommitukset. 14. helmikuuta 1944 laivueen nimeen lisättiin tehtävää kuvaava etuliite, jolloin uudeksi nimeksi tuli Pommituslentolaivue 44.Keskinen; Stenman 2002 s. 77. Laivueen komentaja vaihtui 23. helmikuuta, uudeksi komentajaksi määrättiin majuri Tauno Meller. Alkuvuosi oli maarintamalla edelleen hiljainen, laivueen merkittävin pommitustehtävä oli Kasimovon lentotukikohdan pommitus 9. maaliskuuta.

Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua Karjalankannaksella kesäkuussa 1944 laivueen pommituslennot suuntautuivat aluksi Kuuterselän alueelle ja Kivennavalle sekä Viipurinlahdelle. Venäläisten hyökkäyksen edetessä lennettiin Talin-Ihantalan alueelle sekä Vuosalmelle. Pommituslentoja lennettiin kaikin käytettävissä olevin voimin useita kertoja päivässä, sään salliessa myös öisin. Tästä huolimatta laivue menetti sotatoimissa kesällä 1944 vain yhden koneen miehistöineen.Keskinen; Stenman 2002 s. 130. Koko jatkosodan aikana laivue menetti sotatoimissa seitsemän konetta ja kuusitoista lentävään henkilökuntaan kuuluvaa kaatuneina. 

 Lapin sota 
Aselevon alettua syyskuussa 1944 laivue siirtyi Rissalaan ja aloitti 2. lokakuuta pommituslennot Lapin sodassa saksalaisten sotilaskuljetuksia vastaan.Keskinen; Stenman; Niska 1977 s. 104. Saksalaisten vetäytyessä laivue siirtyi 17. lokakuuta Rissalasta Kemiin, mistä se lensi pommitus- ja tiedustelulentoja sodan loppuun asti. Lapin sodassa laivue menetti kaksi konetta ja kaatuneina viisi lentävään henkilökuntaan kuuluvaa. Laivueen nimi muutettiin rauhanajan organisaation mukaiseksi 4. joulukuuta Pommituslentolaivue 43:ksi. Laivue lensi Lapin sodan viimeisen lennon 4. huhtikuuta 1945, kyseessä oli tiedustelulento, koneena JK-268 ja kohteena muun muassa Nordreisa.Keskinen; Stenman 2002 s. 115.

 Lakkauttaminen 
Laivue jäi sotatoimien päätyttyä Kemiin, josta se siirtyi elokuussa 1946 Luonetjärvelle. Laivue jatkoi koulutustoimintaa Junkers Ju 88 -kalustolla kesään 1948 asti, jolloin Pariisin rauhansopimuksen nojalla sisäisillä pommiripustimilla varustetut koneet poistettiin käytöstä ja lennettiin varikoille poistoa varten. Ilman lentokalustoa jäänyt laivue lakkautettiin 15. syyskuuta 1948.Keskinen; Stenman 2002 s. 117.

 Lähteet 





 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

Stenman, Kari: Junkers-laivue – Lentolaivue 44 sodassa. Koala-kustannus, 2019. .

Lentolaivue 44
Lentolaivue 44
Lentolaivue 44