L’Équipe

L’Équipe on ranskalainen, pääkaupunkiseudulla ilmestyvä urheiluun keskittynyt sanomalehti. Yhtiön ja lehden toimitilat sijaitseva Île-de-Francen alueella ja Hauts-de-Seinen departementissa, Issy-les-Moulineaux’n kaupungissa. L’Équipe on yksi laajalevikkisimmistä ranskalaisista sanomalehdistä.

 Historia 

 Ennen vuotta 1944 

Tultaessa 1800-luvun lopulle oli Ranskassa lähinnä yksi urheiluun keskittynyt urheilulehti Le Vélo. Lehti oli perustettu vuonna 1892 ja se keskittyi nimensä mukaisesti lähinnä pyöräilyyn. Alkuaikoina lehden päätoimittajana toimineen Pierre Gifardin kanta tuolloin ajankohtaiseen Dreyfusin tapaukseen oli ailahteleva. Polkupyörien valmistajat, jotka yleensä suhtautuivat jyrkän anti-dreyfuradisesti, ja jotka rahoittivat lehteä, eivät pitäneen päätoimittajan asenteesta. Näin valmistajat päättivät vuonna 1900 rahoittaa Henri Desgrangea, joka oli perustanut kilpailevan lehden L’Auto-Vélo. Kun Le Vélo painettiin vihertävälle paperille, niin kilpaileva lehti L’Auto-Vélo painettiin keltaiselle paperille. Muutamaa vuota myöhemmin tämä lehden paperin väri antoi aiheen Ranskan ympäriajon keltaisen voittajan paidan syntymiselle.

Ensimmäinen numero uutta L’Auto-Vélo-lehteä ilmestyi 6. lokakuuta 1900 eli muutama päivä ennen Pariisin olympiakisojen päättymistä, tosin kisat olivat kestäneet kuusi kuukautta.

Vuonna 1903 jatkui sota L’Auto-Vélon ja Vélon välillä. 6. tammikuuta Desgrange hävisi oikeusprosessinsa Vélo-lehteä vastaan ja joutui käyttämään vastedes omasta lehdestään nimitystä Auto. Lisäksi suurin muutos oli kuitenkin uusien urheiluun keskittyvien lehtien ilmestyminen markkinoille.

Desgrange kehitti silloin keinon kohdata pahimman vastustajansa. Hän muisti, että Géo Lefèvre oli ehdottanut järjestettäväksi suuren polkupyöräkilpailun: näin päätettiin aloittaa Ranskan ympäriajo. Auto-lehti ilmoitti 19. tammikuuta 1903 perustavansa suurimman polkupyöräkilpailun, mitä koskaan on järjestetty.

Ajatus oli erinomainen ja lehden levikki nousi räjähdysmäisesti. Vélo-lehti ei enää onnistunut samaan itselleen lukijoita ja niin lehti lopetti seuraavana vuonna ilmestymisensä.

 Vuoden 1944 jälkeen 

Auto-lehti ilmestyi myös Ranskan kokeman natsien miehityksen aikana aina 17. elokuuta 1944 saakka. Tällöin lehden julkaiseminen kiellettiin. Tällöin kuitenkin Jacque Goddet, joka  oli toiminut lehden julkaisujohtajana, ja jolla oli hyvät suhteet Ranskan vastarintaliikkeeseen, käytti hyväkseen solmimiaan suhteita saadakseen lehden ilmestymään uudelleen, mutta kuitenkin eri nimellä eli L’Équipe.

L’Équipe ilmestyi uudessa muodossa ja uutena lehtenä 28. helmikuuta 1946. Aluksi lehteä julkaistiin kolmena päivänä viikossa, mutta jo vuodesta 1948 lähtien se muuttui päivittäin ilmestyväksi sanomalehdeksi. Lehti sai levikilleen etua myös nopeasti lakkautetuista pahimmista kilpailijoista Élan ja Sport.

Omistuspohja ja liitännäislehdet
Vuonna 1968 Amaury-yhtymä osti lehden ja keskeisen omistajan Philippe Amauryn kuoleman jälkeen vuonna 2006 hänen leskensä Marie-Odile ja lapset ovat ottaneet yhtiön kohtalon käsiinsä.

Vuodesta 1980 lähtien lehti on julkaissut myös viikoittain ilmestyvää lisäliitettä L’Équipe magazine. Tätä lehtikaksikkoa täydentämään lisättiin vuonna 2005 ilmestymisensä aloittanut, neljästi vuodessa ilmestyvä, Sports et Style. Tämän lisäksi vuonna 2006 aloitti myös neljästi vuodessa ilmestyvä naisille tarkoitettu L’Équipe Féminine.

Vuonna 2006 L’Équipe osti kuukausittain ilmestyvän ilmaislehden Le journal du Golf.

 Henkilökunta 

 Julkaisujohtajat 
 Jacques Goddet (1946–1984)
 Jean-Pierre Courcol (1984–1993)
 Paul Roussel (1993–2002)
 Christophe Chenut (2003–2008)
 François Morinière (2008–2014)
 Philippe Carli (2014)

 Päätoimittajat 
 Marcel Oger (1946–1954)
 Gaston Meyer (1954–1970)
 Edouard Seidler (1970–1980)
 Robert Parienté (1980–1987)
 Henri Garcia (1987–1989)
 Noel Couëdel (1989–1990)
 Gérard Ernault (1990–1992)
 Jérôme Bureau (1993–2003)
 Claude Droussent (2003–2008)
 Remy Dessarts (2008–2009)
 Fabrice Jouhaud (2009–)

 Levikki 

L’Équipen ja muiden keskeisten ranskalaisten sanomalehtien levikki:Lähde: OJD (ranskan virallinen levikintarkastamo), 2007.  

 Lehti  1999  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006 Le Parisien/Aujourd’hui en France*                	 La Croix                 Les Échos                 L’Équipe                 Le Figaro                 L’Humanité  ?               Libération                 Le Monde                 La Tribune                

 Mestareiden mestarit 

L’Équipe järjestää vuosittain äänestyksen, jossa etsitään vuoden parasta urheilijaa. Äänestyksen suosio on valtava ja usein se tarjoaa yllätyksiä, sillä uudet urheilulajit ovat ottaneet paikan mestareiden mestarien listalla. Äänestyksessä valitaan sekä Ranskan että koko maailman paras urheilija. Ranskalaisista ainoa kansainvälisen äänestyksen voittanut on jalkapalloilija Zinédine Zidane.

 Vuosi Urheilija Laji Valintavuoden saavutukset 1980   Eric Heiden  Pikaluistelu  Viisi kultamitalia Lake Placidin talviolympialaisissa (500 m, 100 m, 1 500 m, 5 000 m, 10 000 m) 1981   Sebastian Coe  Yleisurheilu  Maailmanennätys 800 metrin juoksussa (1.41,73)  1982   Paolo Rossi  Jalkapallo  Kultamitalisti sekä paras pelaaja ja maalintekijä maailmanmestaruuskilpailuissa, pelasi Italian joukkueessa, Kultaisen pallon voittaja 1983   Carl Lewis  Yleisurheilu  Kolme kultamitalia maailmanmestaruuskilpailuissa (100 m, pituushyppy, 4 × 100 m viestijuoksu) 1984   Carl Lewis  Yleisurheilu  Neljä kultamitalia Los Angelesin kesäolympialaisissa (100 m, 200 m, pituushyppy, 4 × 100 m viestijuoksu ) 1985   Serhi Bubka  Yleisurheilu  Seiväshypyn maailmanennätys (600 cm)  1986   Diego Maradona  Jalkapallo  Kultamitalisti ja paras pelaaja maailmanmestaruuskilpailuissa, joukkueena Argentiina 1987   Ben Johnson *  Yleisurheilu  Maailmanmestaruus ja maailmanennätys (9,87) 100 metrin juoksussa* Titteli otettiin pois Johnsonin käryttyä dopingista 1988   Florence Griffith-Joyner  Yleisurheilu  Kolme kultamitalia Soulin kesäolympialaisissa (100 m, 200 m, 4 × 100 m), maailmanennätys 100 m (10,49) ja 200 m (21,34) 1989   Greg LeMond  Pyöräily  Ranskan ympäriajon voitto ja maantiepyöräilyn maailmanmestaruus  1990   Ayrton Senna  Autourheilu  Formula 1 -maailmanmestaruus 1991   Carl Lewis  Yleisurheilu  Maailmanmestari Tokion kisoissa 100 m ja MM-hopeaa pituushyppy, maailmanennätys 100 m (9,86)  1992   Michael Jordan  Koripallo  Olympiavoittaja  Yhdysvaltain joukkueessa sekä NBA-voittaja Chicago Bullsin joukkueessa 1993   Noureddine Morceli  Yleisurheilu  Maailmanmestari 1 500 m ja mailin maailmanennätysmies 1994   Romário  Jalkapallo  Maailmanmestaruus Yhdysvalloissa Brasilian joukkueen pelaajana  1995   Jonathan Edwards  Yleisurheilu  Maailmanmestari ja maailmanennätys kolmiloikassa (18,29 m)  1996   Michael Johnson  Yleisurheilu  Olympiavoittaja 200 m ja 400 m, maailmanennätys 200 m (19,32) 1997   Serhi Bubka  Yleisurheilu  Seiväshypyn maailmanmestari 1998   Zinédine Zidane  Jalkapallo  Maailmanmestaruus Ranskan joukkueessa ja Kultaisen pallon voittaja  1999   Andre Agassi  Tennis  Ranskan avointen ja Yhdysvaltain avointen voittaja, maailman ykköseksi sijoitettu  2000   Tiger Woods  Golf  Kolmen Grand Slam -turnauksen voittaja (US Open, British Open, US PGA) 2001   Michael Schumacher  Autourheilu  Formula 1 -maailmanmestaruus 2002   Michael Schumacher  Autourheilu  Formula 1 -maailmanmestaruus 2003   Michael Schumacher  Autourheilu  Formula 1 -maailmanmestaruus 2004   Hicham el-Guerrouj  Yleisurheilu  Olympiavoittaja 1 500 m ja 5 000 m Ateenan kisoissa 2005   Roger Federer  Tennis  Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen voitot, 81 voitettua ottelua 85:stä, maailman ykköseksi sijoitettu  2006   Roger Federer  Tennis  Australian avointen, Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen voitot ja tenniksen Masters Cup, maailman ykköseksi sijoitettu 2007   Roger Federer  Tennis  Australian avointen, Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen voitto 2008   Usain Bolt  Yleisurheilu  Kolme olympiakultaa, joista kaikki uudella ME-ajalla 2009   Usain Bolt  Yleisurheilu  Kolme MM-kultaa, joista kaksi uudella ME-ajalla 2010   Rafael Nadal  Tennis  Ranskan avointen, Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen voitto, maailman ykköseksi sijoitettu 2011   Lionel Messi  Jalkapallo  Espanjan-mestaruus, Mestarien liigan voitto, Mestarien liigan paras maalintekijä, Espanjan Supercup, UEFA Supercup, seurajoukkueiden maailmanmestaruus 2012   Usain Bolt  Yleisurheilu  Kolme olympiakultaa, joista yksi uudella ME-ajalla  Serena Williams  Tennis  Olympiakulta, Wimbledonin ja Yhdysvaltain avointen voitto 2013   Rafael Nadal  Tennis  Ranskan avointen ja Yhdysvaltain avointen voitto   Serena Williams  Tennis  Ranskan avointen ja Yhdysvaltain avointen voitto  2014   Renaud Lavillenie  Yleisurheilu  Euroopan-mestaruus, Timanttiliigan lajivoitto, seiväshypyn maailmanennätys  Katie Ledecky  Uinti  400, 800 ja 1 500 metrin vapaauinnin maailmanennätykset pitkällä radalla

Lähteet

 Aiheesta muualla 
 Lehden virallinen sivusto. 

Luokka:Ranskalaiset sanomalehdet
Luokka:Urheilulehdet
Luokka:Hauts-de-Seine