Yrjö Enne

Yrjö Emil Enne (synt. Enbom, 30. marraskuuta 1898 Tampere – 12. marraskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n ja SKDL:n kansanedustajana vuosina 1927–1928 ja 1954–1961. Kielletyssä SKP:ssa vaikuttaneen Enteen ensimmäinen kansanedustajakausi päättyi, kun hän sai vankeustuomion poliittisen toimintansa johdosta. Vapauduttuaan Enne oli maanpaossa Neuvostoliitossa ja Ruotsissa lähes 14 vuoden ajan jatkosodan päättymiseen saakka. Kotimaahan palattuaan hän lähti jälleen politiikkaan ja nousi uudelleen eduskuntaan.

 Elämä 
 Nuoruusvuodet 
Yrjö Enteen vanhemmat olivat Messukylässä syntynyt työmies Kustaa Emil Enne (1877-1918) ja Jättitorvelta kotoisin ollut Iida Vilhelmina Koski (1876-1927). Hän kävi kaksi vuotta kansakoulu ja viisi vuotta Tampereen reaalilyseota. Vuodesta 1914 lähtien Enne oli viilarin- ja valajanoppilaana Tampellan konepajalla ja 1915 hän liittyi Tampereen työväenyhdistyksen kone- ja metallityöläisten ammattiosastoon. Vuonna 1916 Enne aloitti opinnot Tampereen teknillisessä oppilaitoksessa. Enne oli nuoruudessaan myös lahjakas yleisurheilija.

Syksyllä 1917 Enne liittyi opiskelijoiden perustamaan suojeluskuntaosastoon, mutta erosi pian isänsä kehoituksesta. Yleislakon aikana hänen epäiltiin toimittaneen työväen järjestyskaartille tietoja suojeluskuntalaisten puuhista. Sisällissodan alettua Enteen väitettiin kertoneen punaisille valkoisten niin sanotusta Suinulan retkestä. Myöhemmin keväällä Ennen liittyi punakaartiin, mutta toimi ainoastaan vahtipalveluksessa, kunnes antautui Tampereen taistelun aikana Pispalassa. Enne toimitettiin Kalevankankaan vankileirille ja syyskuussa hän sai kahdeksan vuoden kuritushuonetuomion avunannosta valtiopetokseen. Enne erotettiin myös koulustaan. Hänen isänsä K. E. Enne kuului punaisten Pohjoisen rintaman yleisesikuntaan ja kuoli Suomenlinnan vankileirillä.

 Eduskuntaan ja vankilaan 
Armahduksensa jälkeen Enne liittyi maanalaisen SKP:n jäseneksi 1920. Vuonna 1923 Enne valittiin TUL:n sihteeriksi. Helsinkiin muutettuaan hänet valittiin myös kaupunginvaltuustoon 1925. Enne oli toistuvasti riidoissa sosialidemokraattien johtaman TUL:n liittotoimikunnan kanssa, eikä häntä 1926 valittu enää toiselle kolmivuotiskaudelle. Tämän jälkeen Enne työskenteli Kuopiossa Savon Työn päätoimittajana. Hän sai myös sakkotuomion lehdessä julkaistusta kirjoituksesta, jonka katsottiin herjanneen kahta suojeluskuntalaista. Vuonna 1927 Enne valittiin eduskuntaan. Myöhemmin samana vuonna Enteestä tuli jälleen TUL:n sihteeri, kun hänet tilalleen valittu Eero A. Pulli siirtyi toisiin tehtäviin. Joulukuussa 1927 Enne herätti valtakunnallista huomiota väittämällä Neuvostoliiton hyväksi vakoilusta epäiltyä Jalmari Rasia syyttömäksi, minkä johdosta muun muassa Suomen Sosialidemokraatti vaati hänen pidättämistään.

Enteen kansanedustajakausi päättyi huhtikuussa 1928, jolloin hänet pidätettiin Jalmari Rasin laverreltua poliisille kommunistien maanalaisesta puoluetyöstä. Samaan aikaan pidätettiin eri puolilla Suomea myös lukuisia muita kommunisteja kuten Toivo Latva, Arvo ”Poika” Tuominen, Väinö Vuorio ja Emil Paajanen. Etsivän keskupoliisin mukaan Enne oli muun muassa käynyt Neuvosto-Venäjällä vuonna 1922 ja matkustanut sieltä Ruotsiin, jossa hänet pidätettiin ja toimitettiin takaisin Suomeen. Enne sai poliittisen toimintansa johdosta kahden ja puolen vuoden vankeusrangaistuksen valtiopetoksen valmistelusta, vaikka hän vetosi kansanedustajan koskemattomuuteen. Menetettyään kansalaisluottamuksensa Enne erotettiin syksyllä 1928 myös kansanedustajantoimestaan. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Pekka Strengell. Enne suoritti tuomiotaan aluksi Tammisaaren pakkotyölaitoksessa, josta hänet siirrettiin Turun lääninvankilaan.

 Maanpaossa 
Päästyään vankilasta 1931 Enne muutti Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli opettajana Moskovan Lenin-koulussa salaimellä Hjalmar Ekman. Ilmiantaja Tauno Taivaisen mukaan Enne opetti muun muassa monistus- ja salakirjoitusmenetelmiä. Vuodesta 1935 Enne toimi SKP:n Tukholman toimiston johtajana, kunnes hänet pidätettiin toukokuussa 1937. Enne jäi kiinni painattaessaan lentolehtisiä ja kirjallisuutta, joita oli salakuljetettu Suomeen. Enne joutui jäämään Tukholmaan, koska hänelle ei myönnetty viisumia Neuvostoliittoon. Enne karkotettiin kahdesti Ranskaan ja Tanskaan, josta hänet kuitenkin palautettiin ruotsalaisten riesaksi. Poliisi ei halunnut karkottaa Ennettä Suomeen, koska hän olisi heti joutunut pidätetyksi. Lopulta. Keväällä 1938 Suomen Valtiollinen Poliisi yritti värvätä Ennettä ilmiantajaksi lupaamalla hänelle vapaata paluuta Suomeen. Lopulta Enne teki Ruotsin viranomaisten kanssa sopimuksen poliittisen toimintansa lopettamisesta ja sai vastineeksi oleskeluluvan. Enne jatkoi kesken jääneitä tekniikan opintojaan ja valmistui 1943 insinööriksi Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta.

 Paluu Suomeen 
Jatkosodan päätyttyä Enne palasi Suomeen ja lähti mukaan SKDL:n toimintaan. Hänet valittiin puolueen järjestö- ja pääsihteeriksi sekä toiminnanjohtajaksi. Enteestä tuli myös SKP:n urheilujaoston puheenjohtaja sekä TUL:n varapuheenjohtaja. Vuonna 1947 hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon SKDL:n listoilta. Enne oli myös Suomen olympiakomitean jäsen. Vuonna 1948 Enne nimitettiin Suomen joukkueen varajohtajaksi Lontoon olympialaisiin, mutta hänelle ei kommunistisen toimintansa vuoksi myönnetty viisumia Isoon-Britanniaan. Helmikuussa 1951 Enne teki kantelun TUL:n kirjanpidon epäselvyyksistä ja väärinkäytöksistä. Liittotoimikunta osoitti syytökset vääriksi, minkä johdosta Enne joutui eroamaan, kun edes SKDL:n edustajat eivät enää tukeneet häntä. Vuotta myöhemmin Enne valittiin SKDL:n toiminnanjohtajaksi ja 1954 hänestä tuli jälleen kansanedustaja. Enne oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1950 ja 1956.

Yrjö Enne kuoli kesken eduskuntakautensa marraskuussa 1961. Hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Hellä Meltti. Enne on haudattu Malmin hautausmaalle SKP:n johtohenkilöiden yhteishautaan.

 Perhe 
Yrjö Enteen ensimmäinen puoliso oli Ellen Eliisa Majanen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1923. Heillä oli kaksi lasta. Erottuaan 1945 hän meni samana vuonna naimisiin Ruth Karin Matilda Lundin kanssa

 Teokset 
Työpaikkaurheilu, 1947.
Kansallistamisen edellytykset Suomessa, 1948.
Folket i storkapitalets skruvstöd, 1955.

 Lähteet 

Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot
Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt
Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Luokka:Suomen Kansan Demokraattisen Liiton pääsihteerit
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Suomalaiset päätoimittajat
Luokka:Suomalaiset urheilujohtajat
Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut
Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri
Luokka:Helsingin vaalipiiri
Luokka:Vuonna 1898 syntyneet
Luokka:Vuonna 1961 kuolleet