SVO-kieli

SVO-kieli tarkoittaa kielitieteessä kieltä, jossa perussanajärjestys on subjekti–verbi–objekti (esimerkiksi minä ajan autoa). Se on yleisin sanajärjestys maailman kielissä SOV-sanajärjestyksen lisäksi. Nykyeurooppalaiset kielet ovat muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta SVO-kieliä. Sekä uralilaisen että indoeurooppalaisenhttp://books.google.fi/books?id=bpg9AAAAIAAJ&pg=PA122&lpg=PA122&dq=%22proto-indo-european%22+SOV&source=bl&ots=fkqhLcX3B0&sig=yETtrBNcUIT85EoqXkBKVbaHw90&hl=fi&ei=8qILTdAG0r3yA924gIQO&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=1&ved=0CBoQ6AEwAA#v=onepage&q=%22proto-indo-european%22%20SOV&f=false kantakielen perussanajärjestykseksi on kuitenkin rekonstruoitu SOV.

Eräitä SVO-kieliä
 arabia
 bulgaria
 englanti
 espanja
 esperanto
 fääri
 guarani
 hausa
 hollanti
 ido
 interlingua
 islanti
 italia
 jaava
 joruba
 khmer
 kiina
 malaiji
 norja
 novial
 portugali
 ranska
 romania
 ruotsi
 saksa
 suomi
 swahili
 tanska
 thai
 venäjä
 vietnam
 viro
 volapük.

  Lähteet  

Luokka:Kielitypologia