Breyten Breytenbach

Breyten Breytenbach (16. syyskuuta 1939Breytenbach, Breyten, Kirjasampo, viitattu 9.2.2022 Bonnievale, Etelä-Afrikka – 24. marraskuuta 2024) oli eteläafrikkalainen kirjailija, taidemaalari ja aktivisti, jonka teoksista monet on kirjoitettu afrikaansiksi, osa alun perin englanniksi. Breytenbach vastusti aktiivisesti Etelä-Afrikan apartheid-hallintoa ja istui terroristilain nojalla seitsemän vuotta vankilassa. Hänen vankilamuistelmansa julkaistiin 1984.

 Nuoruus 
Breytenbach syntyi Bonnievalessa afrikaaneriperheeseen. Hän opiskeli ensin englanninkielisessä Kapkaupungin yliopistossa, missä hän alkoi ymmärtää Etelä-Amerikan rasisistista apartheid-politiikkaa. Hän tutustui samalla muihin liberaaleihin ajattelijoihin.

Breytenbach keskeytti opintonsa 20-vuotiaana ja lähti matkustelemaan Eurooppaan. Hän asettui 1962 Pariisiin, missä hän tapasi tulevan vaimonsa, vietnamilaissyntyisen ranskalaisen Yolande Ngo Thi Hoang Lienin.

 Ura 
Breytenbachin ensimmäinen runokokoelma Die ysterkoei moet sweet julkaistiin 1964, ja hänen runokokoelmansa sai suosiota Etelä-Afrikassa. Hän kuului Sestigers-nimiseen kirjailijaryhmään, joka halusi edistää afrikaansin asemaa ja taistella apartheidia vastaan.

Breytenbachin yritti vierailla Etelä-Afrikassa 1965, mutta hänen vaimoltaan evättiin viisumi. Vietnamilaissyntyistä vaimoa pidettiin värillisenä, eikä rotujen väliset avioliitot olleet sallittuja. He saivat kuitenkin vuonna 1973 matkustaa Etelä-Afrikkaan. Breytenbach liittyi 1970-luvulla entistä tiukemmin apartheidin vastaiseen taisteluun. Hän palasi 1975 Etelä-Afrikkaan väärennetyllä passilla tarkoituksenaan kuljettaa rahaa apartheidin vastaisille toimijoille sekä tavata valkoisia aktivisteja.

Breytenbach otettiin pian Etelä-Afrikkaan saapumisensa jälkeen kiinni. Hän tunnusti tulleensa maahan perustamaan Afrikan kansalliskongressin valkoista siipeä, Atlasta tai Okhelaa. Hänet tuomittiin ankaran terroristilain nojalla yhdeksäksi vuodeksi vankilaan. Breytenbach istui tuomiostaan seitsemän vuotta.

Breytenbach jatkoi vankilassakin uraa kirjailijana. Hän kirjoitti viisi runokokoelmaa ja englanninkielistä proosaa. Breytenbach vapautettiin 1982. Hän palasi Ranskaan ja sai Ranskan kansalaisuuden. Vankilaoloja hän kuvasi 1984 julkaistussa teoksessa The True Confessions of an Albino Terrorist. Breytenbach sai kansainvälistä mainetta teoksesta.

Breytenbach vaihtoi uransa loppuvaiheella maalaustaiteeseen, ja hänen töitään oli esillä muun muassa Johannesburgissa, Brysselissä, Amsterdamissa, Hongkongissa ja Pariisissa. Hän kuvasi töissään surrealistisia ihmis- ja eläinhahmoja, jotka hän esitti usein vangittuina.

Breytenbach asui elämänsä loppuun asti Ranskassa, eikä hän enää palannut vakituisesti Etelä-Afrikkaan. Hän piti maan siirtymistä demokratiaan epäonnistuneena ja kertoi muun muassa 2008 lehtihaastattelussa, että vallassa on loputon sarja korruptoituneita klovneja.

Suomennettuja runoja
LähdeBreyten Breytenbach,  Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta, päivitetty 28.1.2022, viitattu 9.2.2022
 Elämä maassa, suom. Eila Karhu, julkaisussa: Kulttuurivihkot, 1980; nro 6 ja antologiassa: Kiiltomadon testamentti : sodan ja rauhan tekstejä, toim. Anneli Kajanto, Maaseudun sivistysliitto 1984  
 Kapinallisen testamentti, suom. Eila Karhu, julkaisussa: Kulttuurivihkot, 1980; nro 6
 Luvattu maa, suom. Eila Karhu, julkaisussa: Kulttuurivihkot, 1980; nro 6 ja antologiassa: Kiiltomadon testamentti : sodan ja rauhan tekstejä
 (Mehiläistenhoitaja), suom.  Eila Karhu, julkaisussa: Kulttuurivihkot, 1980; nro 6
 sitoutuminen, suom. Kalevi Haikara, antologiassa: Ajatus vapaa, toim. ja suom. Kalevi Haikara, Helsinki: Like 1998 
 uni, suom. antologiassa: Ajatus vapaa

Lähteet

Luokka:Apartheidinvastaiset aktivistit
Luokka:Eteläafrikkalaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1939 syntyneet
Luokka:Vuonna 2024 kuolleet