Kirsti Wallasvaara

Kirsti Anneli Wallasvaara (23. joulukuuta 1942 Helsinki – 11. marraskuuta 2021 Lahti) oli suomalainen näyttelijä. 

Wallasvaaran tunnetuimmat roolisuorituksensa olivat elokuvissa Käpy selän alla (1966), Lapualaismorsian (1967), Asfalttilampaat (1968) sekä Mies, joka ei osannut sanoa ei (1975). Teatterinäyttämöillä hän näytteli Porin, Kuopion ja Lahden kaupunginteattereissa, Tampereen Työväen Teatterissa sekä KOM-teatterissa Helsingissä.

 Elämä ja ura 
Kirsti Wallasvaara syntyi jouluaaton aattona 1942 apteekkari Lasse Wallasvaaran ja Aili Wallasvaaran (o.s. Lipponen) perheeseen. Kirstin ollessa noin kuusivuotias perhe muutti Askolaan, jossa Kirsti aloitti näyttelijänuransa paikallisen seuran teatterissa. Hän esitti muun muassa Gasellia näytelmässä Laulu tulipunaisesta kukasta. Tuolloin kesiä Askolassa viettänyt Suomen Kansallisteatterin senaikainen johtaja Eino Kalima kehotti Kirstin isää laittamaan tyttärensä teatterikouluun.

Wallasvaaran päästyä ylioppilaaksi hän opiskeli Suomen teatterikoulussa vuosina 1963–1966. Hän on kuitenkin myöhemmin pitänyt ”todellisena opinahjonaan” Ylioppilasteatteria, jossa hän tutustui muun muassa Kalle Holmbergiin ja Arvo Saloon. Wallasvaara työskenteli Yleisradion tv-kuuluttajana 1960-luvun alussa aina siihen asti, kun ohjaaja Mikko Niskanen kutsui hänet Käpy selän alla -elokuvan koekuvauksiin vuonna 1966. Saatuaan Leenan roolin elokuvaan hän laati yhdessä vastanäyttelijänsä Pekka Autiovuoren kanssa lisärepliikkejä käsikirjoitukseen.

Käpy selän alla menestyi erinomaisesti ja Wallasvaara nousi yhdeksi suomalaisen elokuvan uuden aallon tunnetuimmista näyttelijöistä. Wallasvaara näytteli myös Niskasen seuraavissa elokuvissa Lapualaismorsian (1967) ja Asfalttilampaat (1968). Wallasvaara esiintyi myös Jörn Donnerin elokuvissa 1970-luvun alussa. Mieluisimpana elokuvaroolinaan hän on pitänyt naispääosaa Risto Jarvan ohjaamassa elokuvassa Mies, joka ei osannut sanoa ei vuonna 1975 sen lämminhenkisyyden vuoksi. Wallasvaaran viimeiseksi roolisuoritukseksi valkokankaalla jäi Helvin rooli Lenka Hellstedtin elokuvassa Kaikki oikein vuonna 2018. Tämän jälkeen Wallasvaara näytteli vielä televisiossa, jossa hänen viimeiseksi työkseen jäi Sahramin rooli tv-sarjassa Joulukalenteri: Tonttuakatemia vuonna 2019.

Wallasvaara näytteli Porin Teatterissa kiinnitettynä vuosina 1966–1967, Tampereen Työväen Teatterissa 1967–1975, KOM-teatterissa 1975–1981, Kuopion kaupunginteatterissa 1986–1991 sekä viimeisimpänä Lahden kaupunginteatterissa vuodesta 1991 aina vuoteen 2010 asti. Hänen tunnetuimpiaan roolitöitä oli Arkadin rooli Anton Tšehovin näytelmässä Lokki ja nimihenkilönä Olgassa.

 Yksityiselämä 
Wallasvaara oli naimisissa ohjaaja Pentti Kotkaniemen (1966–1977) ja Eero Kankaanpään (1981–1985) kanssa. Hänellä on kaksi lasta, joista vanhin on jääkiekkoilija Mikael Kotkaniemi. Wallasvaaran kolmas aviomies oli puuseppä-artesaani Jari ”Jartsa” Kilponen.

Wallasvaara sairastui rintasyöpään vuonna 2015. Elokuussa 2021 Wallasvaara kertoi sairastavansa suolistosyöpää, johon hän menehtyi saman vuoden marraskuussa.

 Filmografia 
Käpy selän alla (1966)
Lapualaismorsian (1967)
Asfalttilampaat (1968)
Vain neljä kertaa (1968)
Naisenkuvia (1969)
Kahdeksas veljes (1971)
Kreivi (1971)
Hellyys (1972)
Mies, joka ei osannut sanoa ei (1975)
Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit (1979)
Kaikki oikein (2018)
Joulukalenteri: Tonttuakatemia (2019)

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 



Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1942 syntyneet
Luokka:Vuonna 2021 kuolleet