Sōseki Natsume

Sōseki Natsume (; 9. helmikuuta 1867 Edo – 9. joulukuuta 1916 Tokio) oli japanilainen kirjailija, yksi Meiji-kauden tärkeimmistä romaanikirjailijoista. Vuosina 1984–2004 hänen kuvansa oli tuhannen jenin setelissä. Hän asui Bunkyōn alueella Tokiossa.

Natsume opiskeli Britanniassa vuosisadan vaihteessa. Hän aloitti kirjallisen uransa runoilla ja novelleilla. Hänen kuuluisimpia teoksiaan ovat kuitenkin romaanit Kokoro (1914, suomennettu 1985), Botchan (1906) ja Wagahai wa neko de aru (”Minä olen kissa”, 1905). Japanilainen prosaisti Haruki Murakami on sanonut Natsumea oppi-isäkseen.Teos 2023 Kesä & Syksy, s. 12 (kustantajan ennakkotiedote). Suomentamatonta teosta Michikusa (”Ruohoa tiellä”) Sakri Pölönen sanoo ”brutaalin itsekriittiseksi”.

Kokoelman Unta kymmenen yötä kertomukset ovat ilmestyneet japaniksi 1908–1910 pikkukokoelmissa ”Unta kymmenen yötä” ja ”Kevätvalon tarinoita” ja aivan alkujaan Asahi Shimbun -sanomalehdessä, kuten Sōsekin muukin tuotanto pääosin. Lukijan avuksi teoksessa on selitys japanilaisen talon erityispiirteistä, sillä tarinoissa esiintyy termejä taajaan. Lisätietoa on myös viitteissä ja jälkisanoissa.

 Suomennettu tuotanto 




 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Natsume Sōseki, the Greatest Novelist in Modern Japan (PDF) 

Luokka:Japanilaiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1867 syntyneet
Luokka:Vuonna 1916 kuolleet