Steve Sullivan

Steve H. Sullivan (s. 6. heinäkuuta 1974 Timmins, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Sullivan edusti NHL-urallaan New Jersey Devilsiä, Toronto Maple Leafsia, Chicago Blackhawksia, Nashville Predatorsia, Pittsburgh Penguinsia ja Phoenix Coyotesia. Hän voitti Bill Masterton Memorial Trophyn kauden 2008–2009 päätteeksi, kun hän palasi lähes kahden vuoden pelaamattomuuden jälkeen NHL:ään.

 Ura 
 Junioriura 
Sullivania ei varattu missään vaiheessa Kanadan juniorisarjoihin. 17-vuotiaana hän oli koeajalla Sault Ste. Marie Greyhoundsin OHL-joukkueeseen, mutta ei mahtunut joukkueeseen. Seuraavalla kaudella Sullivan kutsuttiin uudestaan kokeelle, ja hänet otettiin joukkueeseen. Samalla kaudella Sault Ste. Marie voitti Kanadan juniorisarjojen mestaruuden Memorial Cupin. Sullivan pelasi Sault Ste. Mariessa vielä kauden 1993–1994. New Jersey Devils varasi hänet NHL:ään varaustilaisuudessa 1994 yhdeksännellä kierroksella.

 Ammattilaisura 
Sullivan pelasi kauden 1994–1995 New Jerseyn farmijoukkueessa AHL:n Albany River Ratsissa, jossa voitti sarjan mestaruuden, Calder Cupin. Kaudella 1995–1996 Sullivan pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa, mutta edusti edelleen pääasiassa Albanyä. AHL:ssä hänet valittiin sarjan tähdistökentälliseen; hän teki 53 ottelussa 75 pistettä. Seuraavalla kaudella Sullivan pelasi edelleen sekä NHL:ssä että AHL:ssä. New Jersey myi hänet kesken kauden Toronto Maple Leafsin Jason Smithin ja Alyn McCauleyn kanssa. Vastineeksi New Jersey sai Doug Gilmourin, Dave Ellettin ja varausvuoron.Legends of Hockey

Torontossa Sullivan pelasi kolme kautta, kunnes kesken kauden 1999–2000 Toronto lähetti Sullivanin farmijoukkue St. John's Maple Leafsiin, jolloin hän joutui waivers-listalle. Edellisellä kaudella Sullivan oli tehnyt 20 maalia NHL:ssä. Chicago Blackhawks otti Sullivanin pelaajaoikeudet waiver-listalta.

Chicagossa Sullivan kehittyi hyväksi pisteidentekijäksi. Kaudella 2000–2001 hän oli Chicagon paras pistemies, kun hän teki 81 ottelussa tehopisteet 34+41=75. Chicagossa Sullivan pelasi viisi kautta, ja teki jokaisella kaudella vähintään 60 pistettä. Kesken kauden 2003–2004 Nashville Predators osti Sullivanin Chicagosta vaihdossa kahteen toisen kierroksen varausoikeuteen, kun Nashville vahvisti hyökkäystään. Sullivan oli vaihdon aikaan Chicagon paras pistemies.

Nashvillessä Sullivan aloitti loistavasti, sillä hän teki kymmenen pistettä ensimmäisissä kolmessa ottelussaan.Edellisen kerran Wayne Gretzky onnistui tekemään uudessa seurassaan yhtä monta pistettä ensimmäisissä otteluissaan, kun hän oli siirtynyt Los Angelesiin. Lopulta Sullivan teki kauden loppupuoliskolla 30 pistettä 24 ottelussa. Seuraavillakin kausilla Sullivan ylitti 60 pisteen rajan. Kaudella 2006–2007 hän oli ennätyspistetahdissa, sillä hän teki yli pisteen ottelua kohden, kunnes loukkasi selkänsä pahasti ottelussa Montreal Canadiensia vastaan 22. helmikuuta 2006.

Selkävamma oli päättää Sullivanin uran, mutta hän palasi NHL:ään Nashvillen kokoonpanossa kaudella 2008–2009. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä pariin kauteen Chicagoa vastaan 10. tammikuuta 2009. Hän oli ehtinyt olla pois NHL-otteluista 687 päivää, ja hänestä tulikin Jim Peplinskin ja Mario Lemieux’n jälkeen kolmas pelaaja (toisen maailmansodan jälkeisessä NHL:ssä), joka on palannut NHL:ään oltuaan loukkaantuneena yli 600 päivää. Sullivan pelasi kauden aikana 40 peliä ja teki niissä 32 pistettä. Hän teki myös uransa 600:nnen pisteensä 28. maaliskuuta. Kauden päätteeksi Sullivan palkittiin ensimmäisenä Nashville-pelaajana NHL-palkinnolla, kun hän sai Bill Masterton Memorial Trophyn omistautumisestaan jääkiekolle. Kesällä 2009 Nashville teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Sullivanin kanssa.

Heinäkuussa 2011, sopimuksensa Nashvillen kanssa päätyttyä, Sullivan teki vapaana pelaajana yksivuotisen sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän teki Penguinsissa 48 pistettä ja solmi kauden jälkeen vuoden sopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa. Huhtikuussa 2013 hän siirtyi kauden 2012–2013 siirtotakarajan kynnyksellä takaisin joukkueeseen, jossa hänen NHL-uransa oli alkanut, New Jersey Devilsiin. Coyotes sai vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoron varaustilaisuudessa 2014.

 Maajoukkueessa 
Sullivan on edustanut Kanadaa kaksi kertaa maailmanmestaruuskilpailussa. Ensimmäisen kerran hän pelasi Pietarissa 2000 ja toisen kerran Saksassa 2001.

Pelityyli
Sullivan on hyvin taitava kiekonkäsittelijä ja osaa tehdä maaleja. Hän on erityisen hyvä luistelemaan. Sullivan on hyvin määrätietoinen ja johtaa muita pelaajia omalla esimerkillään. Hän on pienikokoinen ja menettää kokonsa takia kiekon helposti. Hän joutuu muuttamaan pelitapaansa fyysisesti pelaavia puolustajia vastaan. Loukkaantumiset ovat vaivanneet Sullivania uran aikana.thehockeynews.com: Player Bio – Steve Sullivan

 Tilastot 

 1991–1992  Timmins Golden Bears  NOJHA  47  66  55  121  141  –  –  –  –  – 1992–1993  Sault Ste. Marie Greyhounds  OHL  62  36  27  63  44  –  –  –  –  – 1993–1994  Sault Ste. Marie Greyhounds  OHL  63  51  62  113  82  –  –  –  –  – 1994–1995  Albany River Rats  AHL  75  31  50  81  124  –  –  –  –  –  1995–1996  Albany River Rats  AHL  53  33  42  75  127  –  –  –  –  –    New Jersey Devils  NHL  16  5  4  9  8  –  –  –  –  – 1996–1997   New Jersey Devils  NHL  33  8  14  22  14  –  –  –  –  –  Albany River Rats  AHL  15  8  7  15  16  –  –  –  –  –   Toronto Maple Leafs  NHL  21  5  11  16  23  –  –  –  –  – 1997–1998  Toronto Maple Leafs  NHL  63  10  18  28  40  –  –  –  –  – 1998–1999  Toronto Maple Leafs  NHL  63  20  20  40  28  13  3  3  6  14 1999–2000  Toronto Maple Leafs  NHL  7  0  1  1  4  –  –  –  –  –   Chicago Blackhawks  NHL  73  22  42  64  52  –  –  –  –  –        MM  9  4  1  5  14 2000–2001  Chicago Blackhawks  NHL  81  34  41  75  54  –  –  –  –  –        MM  7  1  2  3  10 2001–2002  Chicago Blackhawks  NHL  78  21  39  60  67  5  1  0  1  2 2002–2003  Chicago Blackhawks  NHL  82  26  35  61  42  –  –  –  –  – 2003–2004  Chicago Blackhawks  NHL  56  15  28  43  36  –  –  –  –  –   Nashville Predators  NHL  24  9  21  30  12  6  1  1  2  6 2004–2005  ei pelannut    –  –  –  –  –  –  –  –  –  – 2005–2006  Nashville Predators  NHL  69  31  37  68  50  5  0  2  2  0 2006–2007  Nashville Predators  NHL  57  22  38  60  20  –  –  –  –  – 2007–2008  ei pelannut    –  –  –  –  –  –  –  –  –  – 2008–2009  Nashville Predators  NHL  41  11  21  32  30  –  –  –  –  – 2009–2010  Nashville Predators  NHL  82  17  34  51  35  6  0  3  3  2 2010–2011  Nashville Predators  NHL  44  10  12  22  28  9  2  1  3  2 2011–2012  Pittsburgh Penguins  NHL  79  17  31  48  20  6  2  4  6  4 2012–2013  Phoenix Coyotes  NHL  33  5  7  12  20  –  –  –  –  –   New Jersey Devils  NHL  9  2  3  5  4  –  –  –  –  – 16 kautta  yhteensä  NHL  1011  290  457  747  587  50  9  14  23  30

 Lähteet 

Viitteet

 Aiheesta muualla 


Luokka:79.32 Jääkiekko
Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Bill Masterton Memorial Trophy -voittajat
Luokka:New Jersey Devilsin varaamat pelaajat
Luokka:Vuonna 1974 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt