Kaisu Leppänen

Katri Sisko Juhontytär ”Kaisu” Leppänen () oli suomalainen näyttelijä. Hän teki Suomen Kansallisteatterissa yli neljä vuosikymmentä kestäneen uran, valkokankailla hän tulkitsi vahvoja naisrooleja. Kaisu Leppänen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1957, sekä Jussi-patsaalla vuonna 1949 naissivuosasta Mettälän Santrana elokuvassa Ihmiset suviyössä.

Kaisu Leppänen oli näyttelijä Aarne Leppäsen sisar. 

 Ura 
Leppäsen teatteriura alkoi 17-vuotiaana, jolloin hän pääsi Suomen Kansallisteatteriin kuiskaajaksi. Suomen Näyttämöopiston hän suoritti 1927–1928. Leppänen sai koulun jälkeen kiinnityksen Kansallisteatteriin ja jäi sieltä eläkkeelle 1970. Hän näytteli teatterissa yli 150 roolissa. Hänen vaikuttaviin roolisuorituksiinsa kuuluivat muun muassa Niskavuoren Loviisa, Elisabetin osa näytelmässä Maria Stuart, leskirouva Gurmyskajan osa Aleksandr Ostrovskin näytelmässä Metsä, Irina Arkadina Anton Tšehovin näytelmässä Lokki sekä äidin osa Federico García Lorcan Veren häissä.

Leppänen debytoi valkokankailla 25-vuotiaana huonepalvelijan osassa mykkäelokuvassa Korkein voitto. Vuonna 1932 hänellä oli yksi naispääosista komediassa Olenko minä tullut haaremiin. 1930-luvun jälkipuoliskolla hän teki voimakkaat naispääosat draamaelokuvissa Vieras mies tuli taloon, (1938), Syyllisiäkö? (1938) ja Lapseni on minun (1940). Leppänen itse piti merkittävimpänä roolinaan Astrid Jönssonia Wilho Ilmarin ohjaamassa Vieras mies tuli taloon -elokuvassa.

Leppäsen muita filmirooleja ovat Jussilla palkittu Mettälän Santra Valentin Vaalan elokuvassa Ihmiset suviyössä ja Töyryn emäntä Edvin Laineen suurelokuvassa Täällä Pohjantähden alla. Onnistuneita tulkintoja olivat myös matami Röhelin elokuvassa Kun on tunteet sekä apuvaimo Lindgreenska Pastori Jussilaisessa. Leppäsen viimeiseksi filmityöksi jäi ruotsinkielisen rouvan osa Taavi Kassilan elokuvassa Petos vuonna 1988.

Kaisu Leppäsen ensimmäinen aviopuoliso oli ohjaaja Ilmari Unho ja toinen näyttelijä Tauno Majuri. Leppäsen ja Unhon poika oli Suomen Filmiteollisuudessa työskennellyt elokuvaaja Pentti Unho (1928–1970). Molemmat liitot päättyivät eroon.

Muun muassa Panu Rajala on Tampereen Teatterin historiassaan (2004) sekoittanut Kaisa ja Kaisu Leppäsen.

 Filmografia 

 Vuosi Elokuva Rooli 1929  Korkein voitto  huonepalvelija 1932  Olenko minä tullut haaremiin  maisteri Aili Viheroja 1936  Tee työ ja opi pelaamaan  Anni Kuronen, kauppiaan tytär Onnenpotku  Eeva 1937  Kuriton sukupolvi  kaunis nainen 1938  Vieras mies tuli taloon  Astrid Jönsson 	 Syyllisiäkö?  Emmi Hytönen 1939  Takki ja liivit pois!  näyttelijätär Irma Aaltonen 1940  Lapseni on minun  Elsa Yövartija vain...  Liina, tehtaantyttö 1941  Perheen musta lammas  Saara Salonen 1943  Katariina ja Munkkiniemen kreivi  maaherratar Elisabeth Gerhard 1945  Suomisen Olli yllättää  insinöörinrouva Zuleima Johansson 1946  Menneisyyden varjo  Kerstin Fader Kirkastuva sävel  seurapiirikaunotar Raili Salmio 1948  Ihmiset suviyössä  Mettälän Santra 1949  Sinut minä tahdon  Harrietin äiti 1950  Tanssi yli hautojen  rouva

 Vuosi Elokuva Rooli 1952  Yhden yön hinta  Villen vaimo Yö on pitkä  Ritan äiti Rikollinen nainen  Lyyli, naisvanki Kipparikvartetti  vuorineuvoksetar Rahala 1953  Tyttö kuunsillalta  Margit Lindman 1954  Kun on tunteet  matami Röhelin Herrojen Eeva  rouva Taavanen 1955  Tähtisilmä  rouva Hopeaheimo Pastori Jussilainen  Lindgreenska, apuvaimo 1957  Miriam  Anta-täti 1958  Verta käsissämme  Aaltonan naapuri 1960  Skandaali tyttökoulussa  kauppaneuvoksetar Alma Dillman 1962  Pikku Suorasuu  Alma Wahl Ihana seikkailu  neiti Alina Hammar 1968  Täällä Pohjantähden alla  Töyryn emäntä 	 1972  Pohjantähti  1988  Petos  fru

 Lähteet 


 .
 Spectrum Tietokeskus 15. WSOY, 1982. .

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 


Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Jussi-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1904 syntyneet
Luokka:Vuonna 1993 kuolleet