Palveluraha

Palveluraha eli tippi tai juomaraha on pieni ja vapaaehtoinen maksu, joka annetaan korvaukseksi saadusta tai odotetusta palvelusta. Saaja on usein asiakaspalvelija, kuten tarjoilija.

Palvelurahakäytännöt vaihtelevat huomattavasti eri tilanteissa ja kulttuureissa. Palvelurahan tarjoaminen voi olla joko yleinen käytäntö, suositus, tai jopa suoranainen loukkaus, jolloin siitä kieltäydytään. Vaihtelevat käytännöt voivat aiheuttaa asiakkaissa hämmennystä. Matkailijoilla onkin usein tapana ottaa ennen matkaansa selville kohdemaan palvelurahatavat.

Monissa maissa, kuten Yhdysvalloissa, palveluraha on käytäntönä palvelualoilla ja matkailualalla. Niissä palkat voivat olla matalia sen vuoksi, että työnantajat odottavat työntekijöiden täydentävän ansioitaan palvelurahojen kautta. Saatu palveluraha voi mennä kokonaan saajalle, tai henkilökunta jakaa sen keskenään.

Kun palvelumaksu on lisätty laskuun, erillistä palvelurahaa ei odoteta. Maissa, joissa tippaaminen on yleinen tapa, on määrälle vakiintunut jokin tietty osuus laskun loppusummasta, yleensä noin 10–20 %.

Palvelurahan antamiselle on esitetty erilaisia syitä. Palveluraha voi olla palkinto hyvästä palvelusta. Tällöin se toimii samalla kannustimena työntekijälle tehdä työnsä hyvin. Palvelurahan antaja voi myös haluta täydentää alipalkatun työntekijän ansioita, osoittaa kiitollisuutta palvelusta, tai toivoa että palveluraha takaisi hyvän palvelun seuraavalla kerralla. Joskus palveluraha voidaan antaa tekemään vaikutus omiin seuralaisiin. Joillekin palvelurahan antaminen tuottaa hyvän mielen.

 Eri maissa 
 Yhdysvalloissa 
Pitkään tapana oli, että ravintola-aterian tai taksimatkan päätteeksi tipataan 15–20 prosenttia loppusummasta. Eräiden palvelualan työntekijöiden minimipalkka on vuodesta 1991 lähtien ollut 2,13 dollaria tunnissa, ja tämän matalan palkan vuoksi näillä aloilla on ollut tapana, että tarjoilijalle annetaan aina tippi riippumatta palvelun tasosta. Asiakas ikään kuin maksaa suoraan osan tarjoilijan palkasta. Sittemmin on yleistynyt tablettitietokoneella toimiva digitaalinen tippausjärjestelmä, jota käytetään myös sellaisilla aloilla, joilla palkkaus on kohtuullisempi. Tapana on silti edelleen maksaa kaikkialla 20% tippi. Joissain paikoissa 18–22 prosentin suuruinen tippi on jo valmiiksi lisätty ravintolalaskuun. 

Suomessa
Suomessa tippaaminen ei ole yleinen käytäntö eikä sitä odoteta. Tipata kuitenkin voi, jos on erittäin tyytyväinen saamaansa palveluun. Perinteisin paikka tipille on ovimiehelle poistuttaessa ravintolasta. Palveluraha on kaikissa tapauksissa saajansa veronalaista tuloaVerohallinto: Palvelurahojen veronalaisuus tuloverotuksessa ja arvonlisäverotuksessa .

Lähteet

 Aiheesta muualla 
 Onko juomarahoja annettava?, Kuva, 05.01.1938, nro 1, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Työ