Asta Nielsen

Asta Sofie Amalie Nielsen (11. syyskuuta 1881 Kööpenhamina – 25. toukokuuta 1972 Frederiksberg) oli tanskalainen näyttelijä. Nielsen oli yksi eurooppalaisen mykkäelokuvan suurimpia nimiä, ja häntä on kutsuttu ensimmäiseksi kansainväliseksi elokuvatähdeksi.

 Elämäkerta 
 Teatteriura 
Asta Nielsen syntyi köyhään työläisperheeseen. Hän opiskeli Kuninkaallisen teatterin näyttelijäkoulussa ja työskenteli vuosina 1902–1905 Dagmar-teatterissa ja vuosina 1908–1910 Uudessa teatterissa. Vuosina 1905–1907 hän osallistui kiertueisiin Norjassa ja Ruotsissa. Nielsenin teatteriura ei ollut kovin menestyksekäs, ja hänen erikoinen ulkonäkönsä ja puhetapansa rajoittivat hänen repertuaariaan.

 Elokuvauran alku 
Nielsen oli yksi ensimmäisistä näyttelijöistä, joka keskittyi kokonaan elokuvauraan. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Urban Gadin vuonna 1910 ohjaama Kuilu (Afgrunden). Nielsenin hillitty näyttelijäntyöskentely sopi erinomaisesti valkokankaalle, ja hänen eroottinen vetovoimansa sai katsojat haukkomaan henkeään. Kuilu oli valtava yleisömenestys ja yksi aikansa elokuvatuotannon merkkiteoksista. Sen jälkeen Nielsen teki Tanskassa elokuvat Musta uni (Den sorte Drøm) ja Palavat intohimot (Balletdanserinden, molemmat 1911), joissa hänen vastanäyttelijänään esiintyi maan toinen suuri tähti Valdemar Psilander.

 Työskentely Saksassa 
Nielsen ja hänen miehensä Urban Gad siirtyivät vuonna 1911 Saksaan, jossa Nielsen teki lähes 70 elokuvaa. Hän näytteli usein intohimoisia ja voimakastahtoisia naisia, joiden rakkaus päättyy onnettomasti. Hän teki myös komedioita, kuten Pikku enkeli (Engelein, 1914), ja näytteli Hamletin pääosassa vuonna 1921.

Aistillisuutensa lisäksi ”Die Asta”, kuten häntä Saksassa kutsuttiin, oli näyttelijänä älykäs, luonnollinen ja moderni. Hänen henkilöhahmonsa olivat luokka- ja sukupuolirajat ylittäviä poikkeusyksilöitä, jotka oli usein tuomittu epäonnistumaan. Elokuvissaan Nielsen saattoi olla seurapiirinainen, siivooja, sirkustaiteilija, malli, naisasianainen, mustalainen, lehtimies, elokuvatähti, lapsi tai maantierosvo. Hänen valtavaa suosiotaan kuvastaa elokuva Vale Asta Nielsen (Die falsche Asta Nielsen, 1915), jossa pikkukaupungin kampaaja tekeytyy elokuvatähdeksi ja oikeaa Nielseniä luullaan huijariksi.

Vuonna 1920 Nielsen perusti oman tuotantoyhtiön Art-Filmin, joka tuotti kolme elokuvaa. 1920-luvulla häntä ohjasi joukko Saksan parhaita elokuvantekijöitä, kuten Ernst Lubitsch, Robert Wiene ja G. W. Pabst. Näyttelijän alkuaikojen välittömyys oli kuitenkin jo kadonnut. Ikääntyessään Nielsen alkoi saada vain sivuosia, ja hänen ainoa äänielokuvansa Unmögliche Liebe (1932) oli pettymys.

 Uran jälkeen 
Nielsen palasi Tanskaan vuonna 1936 ja vietti lopun elämäänsä Kööpenhaminan Frederiksbergissä. Vuosina 1945 ja 1946 hän julkaisi omaelämäkerran Den tiende Muse. Vuonna 1968 Nielsen esiintyi nimeään kantavassa dokumenttielokuvassa, ja vuonna 1998 julkaistiin valikoima hänen kirjeitään.

Nielsen oli naimisissa kolmesti. Hän avioitui Urban Gadin kanssa vuonna 1912, Freddy Wingårdhin kanssa 1919 ja Christian Theeden kanssa vuonna 1970. Vuodesta 1923 lähtien hänen kumppaninaan oli venäläinen näyttelijä Grigori Hmara.

 Filmografia 
 Kuilu (Afgrunden), 1910
 Kuumaa verta (Heißes Blut), 1911
 Yöperhonen (Nachtfalter), 1911
 Musta uni (Den sorte Drøm), 1911
 Ratkaisevalla hetkellä (Im großen Augenblick), 1911
 Mustalaisverta (Zigeunerblut), 1911
 Palavat intohimot (Balletdanserinden), 1911
 Vieras lintu (Der fremde Vogel), 1911
 Pettäjätär (Die Verräterin), 1911
 Kullan voima (Die Macht des Goldes), 1912
 Onneton Jenny (Die arme Jenny), 1912
 Kuolon morsian eli Onneton avioliitto (Zu Tode gehetzt), 1912
 Kuolemantanssi (Der Totentanz), 1912
 Kenraalin lapset (Die Kinder des Generals), 1912
 Roiston paljastus (Wenn die Maske fällt), 1912
 Tyttö ilman isänmaata (Das Mädchen ohne Vaterland), 1912
 Ilveilijöitä (Komödianten), 1913
 Nuoruus ja hulluus (Jugend und Tollheit), 1913
 Isien synnit (Die Sünden der Väter), 1913
 Kuolema Sevillassa (Der Tod in Sevilla), 1913
 Suffragetti (Die Suffragette), 1913
 S1, 1913
 Filmiprimadonna (Die Filmprimadonna), 1913
 Pikku enkeli (Engelein), 1914
 Lapsi kutsuu (Das Kind ruft), 1914
 Rosvot (Zapatas Bande), 1914
 Tuli (Das Feuer), 1914
 Standrechtlich erschossen, 1914
 Paraatikäytävä ja kyökinportaat (Vordertreppe – Hintertreppe), 1915
 Maantien tytär (Die Tochter der Landstraße), 1915
 Vale Asta Nielsen (Die falsche Asta Nielsen), 1915
 Das Versuchskaninchen, 1916
 Ikuinen yö (Die ewige Nacht), 1916
 Pikku enkelin häät (Engeleins Hochzeit), 1916
 Dora Brandes, 1916
 Das Liebes-ABC, 1916
 Die weißen Rosen, 1916
 Aschenbrödel, 1916
 Das Weisenhauskind, 1917 Die Brüder, 1917
 Im Lebenswirbel, 1918
 Elämä vapaudessa eli Onni ilman rikkautta (Die Rose der Wildnis), 1918
 Das Eskimobaby, 1918
 Die Börsenkönigin, 1918
 Das Ende vom Liede, 1919
 Valoa kohti (Mod lyset), 1919
 Rikos ja rikos (Rausch), 1919
 Nach dem Gesetz, 1919 
 Der Reigen – Ein Werdegang, 1920
 Kreivi Sylvainin kosto (Graf Sylvains Rache), 1920
 Kurfürstendamm, 1920
 Perämies Holk (Steuermann Holk), 1920
 Mata Hari, 1920
 Die Spielerin, 1920
 Hamlet, 1921
 Roswolskyn rakastajatar (Die Geliebte Roswolskys), 1921
 Intohimojen orjat (Irrende Seelen), 1921
 Die Spionin (Mata Hari), 1921
 Neiti Julie (Fräulein Julie), 1922
 Vuorirosvon kosto (Brigantenrache), 1922
 Verihäät Turinissa (Vanina oder Die Galgenhochzeit), 1922
 Tanssijatar Navarro (Die Tänzerin Navarro), 1922
 Erdgeist, 1923
 Der Absturz, 1923 
 I.N.R.I., 1923
 Das Haus am Meer, 1924
 Die Schmetterlingsschlacht, 1924
 Die Frau im Feuer, 1924
 Athleten, 1925 
 Hedda Gabler, 1925
 Lebende Buddhas, 1925
 Iloton katu (Die freudlose Gasse), 1925
 Die Gesunkenen, 1926
 Laster der Menschheit, 1927
 Dirnentragödie, 1927
 Gehetzte Frauen, 1927
 Kleinstadtsünder, 1927
 Das gefährliche Alter, 1927
 Unmögliche Liebe, 1932

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 



 Fembio: Asta Nielsen 

Luokka:77.4 Elokuvataide
Luokka:Tanskalaiset näyttelijät
Luokka:Vuonna 1881 syntyneet
Luokka:Vuonna 1972 kuolleet