Walter Cronkite

Walter Leland Cronkite, Jr. (4. marraskuuta 1916 Saint Joseph, Missouri – 17. heinäkuuta 2009 New YorkNew York Times: Walter Cronkite, Iconic Anchorman, Dies at 92 (Bria Stelter, Jennifer Mascia - 1.7.2009), haettu 18.7.2009) oli yhdysvaltalainen televisiotoimittaja, joka toimi CBS:n iltalähetyksen uutisankkurina 1962–1981. Cronkiten perustellut ja selkeästi artikuloidut ajankohtaisraportit Yhdysvaltojen ja maailman lähihistorian käännekohdissa ansaitsivat hänelle nimityksen ”Amerikan luotetuin ääni”BBC News: Obituary: Walter Cronkite (18.7.2009), haettu 18.7.2009 "He became known as America's most trusted voice - the man who brought so many big news stories into millions of homes across the United States.". Hänellä oli tapana lopettaa uutiset lauseeseen: ”That’s the way it is.”

Nuoruus
Walter Cronkite syntyi Saint Josephissa Missourissa ainoana lapsena keskiluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä, jonka kanssa Walter jakoi nimensä, oli hammaslääkäri. Äiti hoiti kotia. Perhe muutti Texasiin, jossa Walter kiinnostui lehtimiehen ammatista. Lukiossa hän toimi koululehden ja vuosikirjan toimittajana. Vuonna 1933 Cronkite aloitti Texasin yliopistossa Austinissa politiikan, taloustieteiden ja toimittajan opinnot, joita hän ei koskaan saattanut loppuun. Hänen ensimmäinen, osa-aikainen työnsä reportterina oli paikallisessa Houston Postissa.CBS News: CBS Legend Walter Cronkite Dies (17.7.2009), haettu 18.7.2009

 Uran alku
pienoiskuva|Walter Cronkite uutishuoneella Gerald Fordin ja Jimmy Carterin ensimmäisen televisioväittelyn aikaan Philadelphiassa 1976.

Cronkite työskenteli uransa alkupuolella sanomalehtitoimittajana uutis- ja urheilupuolella. Hän siirtyi WKY-radioaseman kuuluttajaksi Oklahoma Cityyn. Vuonna 1936 hän tapasi tulevan vaimonsa Mary Elizabeth "Betsy" Maxwellin työskennellessään KCMO-AM-radioaseman urheilutoimittajana Kansas Cityssä, Missourissa. Hänen lähetysnimensä oli "Walter Wilcox". Tuohon aikaan radioasemat eivät halunneet kuuluttajien käyttävän oikeita nimiään pelätessään näiden vievän kuulijat mukanaan lähtiessään talosta. Kansas Cityssä hän liittyi United Pressin palvelukseen 1937.

Sotakirjeenvaihtajana
Toiseen maailmansotaan Cronkite osallistui sotakirjeenvaihtajana raportoiden Pohjois-Afrikan ja Euroopan taisteluista. Hän oli mukana Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien lentävän linnoituksen ensimmäisillä pommituslennoilla Saksan yllä, hyppäsi maahanlaskudivisioonan mukana Alankomaihin Operaatio Market Gardenissa, ja selosti Ardennien taistelua. Saksan antauduttua hän jäi seuraamaan Nürnbergin oikeudenkäyntiä ja toimi United Pressin tärkeimpänä toimittajana Moskovassa kaksi vuotta.

 Television uutistoimituksessa

Palattuaan Euroopasta Yhdysvaltoihin Cronkite toimi aluksi radiotoimittajana Washingtonissa, kunnes astui CBS:n uutistoimituksen palvelukseen valtakunnalliseen televisioon 1950. Hän organisoi ja johti kanavalla ensimmäisen televisioidun lähetyksen republikaanien ja demokraattien puoluekokouksista 1952, jossa yhteydessä alettiin ensi kerran puhua ajankohtaistoimittajasta "ankkurina"BBC News: Obituary: Walter Cronkite (18.7.2009), haettu 18.7.2009"In 1952, Cronkite fronted the first television coverage of both the Republican and Democratic party conventions, with the term "TV anchor" being used to describe his role.".

Huhtikuussa 1962 Walter Cronkite seurasi Douglas Edwardsia CBS:n iltauutisten pääuutistenlukijanaThe Douglas Edwards Archives at St. Bonaventure University . Liikuttuneena hän välitti ensimmäisenä maailmalle tiedon presidentti Kennedyn kuolemastaMuseum of Broadcast Communications: In Memoriam - Walter Cronkite (Albert Auster), haettu 19.7.2009 "It was also ironic that Cronkite's first thirty minute newscast included an exclusive interview with President John F.Kennedy. Barely two months later Cronkite was first on the air reporting Kennedy's assassination, and in one of the rare instances when his journalist objectivity deserted him, he shed tears.". Harvinaislaatuisessa erikoislähetyksessä Vietnamin sodasta hän päätyi arvioon, että sotaa ei voida voittaa, ja olisi aloitettava rauhanneuvottelutNew York Times: Walter Cronkite, Voice of TV News, Dies (Douglas Martin, 17.7.2009), haettu 18.7.2009"In 1968, he visited Vietnam and returned to do a rare special program on the war. He called the conflict a stalemate and advocated a negotiated peace.". Tunnetun mediakasvon sanomana analyysillä oli vaikutusta yleiseen mielipiteeseen. Presidentti Lyndon B. Johnson katsoi menettäneensä Yhdysvaltain keskivertokansalaisen kannatuksen Cronkiten mukana ja päätti luopua yrityksestä toiselle kaudelle Valkoiseen taloonBBC News: Obituary: Walter Cronkite (18.7.2009), haettu 18.7.2009 "When he broadcast his belief that America could not win that war, President Johnson was heard to say: "If I've lost Cronkite, I've lost middle-America." He decided then not to seek re-election.". Vielä 1970-luvulla Cronkiten nauttima arvovalta oli avainasemassa, kun Watergate-skandaalia avattiin ja puitiin tiedotusvälineissäNewsweek.com - Walter Cronkite, 1916-2009 (Ben Bradlee, 17.7.2009), haettu 18.7.2009"We were the second-biggest newspaper in the country trying to scramble for a good story—whereas Cronkite was the reigning dean of television journalists. When he did the Watergate story, everyone said, "My God, Cronkite's with them. [...] A little more than a week after the Cronkite broadcast, Nixon decisively won his reelection campaign. But those of us following the story felt it. Washington people, people who followed national stories—a lot of them who had not decided that we were right changed their minds because of Walter. They said, "Cronkite wouldn't hitch his wagon to any fly-by-night outfit." It was terribly important.".

NASA luovutti Cronkitelle tunnustuksena kuukiven hänen ansioistaan Apollo-ohjelman uutisoinnissa. Cronkiten mukaan ensimmäinen Kuuhun laskeutuminen oli ainoa kerta, jolloin hän oli jäänyt sanattomaksi.NASAn sivut: NASA Honors Veteran Journalist Walter Cronkite (28.2.2006), haettu 18.7.2009 

Vapaavuodet

Walter Cronkite jäi virallisesti eläkkeelle CBS:ltä 1981 täytettyään 64 vuotta, ja hänen paikkansa täytti Dan Rather. Cronkite ei kuitenkaan poistunut täysin kuvaruudusta, sillä hän jatkoi kanavalla isännöimässään tiedeohjelmassa Walter Cronkite's Universe, jota esitettiin 1980–1982. Sen lisäksi hänellä oli CBS:n nimittämänä erikoiskirjeenvaihtajan asema, joka saattoi olla enemmänkin seremoniallinen, mutta hyväpalkkainen. Vuosien kuluessa, kun CBS alkoi ajaa säästösyistä alas uutistoimitusta ja sen aiemmin avokätistä rahoitusta, alkoi Cronkite yhä enenevässä määrin tehdä ohjelmia kilpaileville kanaville, kuten CNN:lle ja NPR:lle. Kun hänen seuraajansa CBS Evening News -uutislähetyksessä sai 2005 lähteä, ei Cronkite säästellyt enää sanojaan ilmaisten avoimesti tukensa 2006 palkatulle Katie Couricille.New York Times: Walter Cronkite, Voice of TV News, Dies (17.7.2009), haettu 18.7.2009

Oloneuvoksen rooli ei istunut muutenkaan Cronkitelle. Hän teki paluun uutishuoneeseen veteraaniastronautti John Glennin sukkulalennolla 1998, minkä lisäksi hänen kädestään lähti kuutisenkymmentä muuta ajankohtaisohjelmaa. Hän lainasi äänensä Benjamin Franklinille PBS:n animaatiosarjaan Liberty Kids, teki vaalivalvojaiset brittiläiselle tv-yhtiölle ja toimi vuosia Kennedy Centerin vuosittaisten palkinnonjakoseremonioiden isäntänä.

Ronald Reagan palkitsi Walter Cronkiten Presidential Medal of Freedomilla 1981. Hänet palkittiin myös Emmy-palkinnolla.

Walter Cronkite kuoli läheistensä ympäröimänä Manhattanin kodissaan New Yorkissa 17. heinäkuuta 2009 kello 19.42 aivoverenkiertoelimien sairauteen. Uutisointi historiallisten kuulentojen ja avaruuskilpajuoksun arvovaltaisen kommentaattorin poismenosta kietoutui sopivasti yhteen ensimmäisen kuukävelyn 40-vuotisjuhlapäivän vieton kanssa.

 Valikoitu tuotanto 
Sarjat

(1953–1957) You Are There
(1957–1967) Twentieth Century
(1961–1962) Eyewitness to History
(1961–1979) CBS Reports
(1967–1970) 21st Century
(1962–1981) CBS Evening News with Walter Cronkite (päätoimittajana)
(1980–1982) Walter Cronkite's Universe (juontajana)
(1991) Dinosaur!

Erikoisraportit

(1975) Vietnam: A War That Is Finished
(1975) In Celebration of US
(1975) The President in China
(1977) Our Happiest Birthday
(1984) Solzhenitsyn: 1984 Revisited

Lähteet

Kirjallisuutta


Aiheesta muualla


Luokka:Yhdysvaltalaiset uutisankkurit
Luokka:Vuonna 1916 syntyneet
Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Presidential Medal of Freedom