L’anima del filosofo

L’anima del filosofo ossia Orfeo ed Euridice (suom. Filosofin sielu eli Orfeus ja Eurydike) on Joseph Haydnin säveltämä italiankielinen ooppera, jonka libreton kirjoitti Carlo Francesco Badini. Haydn aloitti säveltämisen 1798, mutta teos jäi keskeneräiseksi, eikä syytä tunneta. Ooppera jäi huomiotta lähes puolentoista vuosisadan ajaksi, kunnes sen kantaesitys oli viimein 1951 Firenzessä. Teoksesta on sittemmin tullut Haydnin suosituin ooppera.

Hahmot
 Orfeo/Orfeus, traakialainen laulaja - tenori
 Euridice/Eurydike, Arideosin kihlattu - sopraano
 Creonte/Kreon, kuningas, Eurydiken isä - basso
 Genius, Sybillen lähetti - sopraano
 Plutone/Pluto, manalan hallitsija - basso
 Kreonin saattueen väkeä - bassoja
 Arideosin sotilas - tenori
 bakkantti - sopraano
 rakkauden jumalattaria, neitsyitä, miehiä, onnettomia varjoja, raivottaria, bakkantteja - kuoro

Synopsis
Tapahtumapaikka ja -aika
Myyttisiä aikoja ja paikkoja.
Edeltävät tapahtumat
Kreon on luvannut tyttärensä Eurydiken käden Arideosille, mutta neito rakastaa laulaja Orfeusta.
Ensimmäinen näytös
1. kohtaus
Villi metsä. Eurydike pakenee yksinäisyyteen, koska ei halua naimisiin miehen kanssa, jota ei rakasta. Villit haluavat uhrata hänet jumalille ja uhkailevat häntä. Orfeuksen laulu kuitenkin rauhoittaa heidät, ja Eurydike pelastuu.

2. kohtaus
Kun Kreon saa tietää, että Orfeus on pelastanut hänen tyttärensä hengen, hän suostuu Orfeuksen ja Eurydiken avioliittoon.

Toinen näytös
1. kohtaus
Idyllinen seutu. Orfeus ja Eurydike juhlivat häitään. Mutta kun Orfeus jättää morsiamen hetkeksi yksin, yksi Arideosin sotilaista aikoo siepata hänet. Eurydike pakenee ja kuolee myrkkykäärmeen puremaan.

2. kohtaus
Kuninkaan palatsissa. Arideosin airut julistaa Kreonille, koska tämä oli rikkonut lupauksensa. Kreon vannoo kostavansa Arideosille tyttärensä kuoleman.

Kolmas näytös
1. kohtaus
Eurydiken haudalla. Orfeus, Kreon, neitsyet ja miehet surevat vainajaa.

2. kohtaus
Kreon yrittää turhaan ilahduttaa Orfeusta.

3. kohtaus
Luola manalan suulla. Orfeus pyytää apua viisaalta Sybilleltä. Tämä lähettää Orfeuksen luo Geniuksen, joka neuvoo häntä etsimään lohtua filosofiasta ja joka lupaa seurata häntä manalaan etsimään Eurydikeä.

Neljäs näytös
1. kohtaus
Kulkiessaan manalan läpi Orfeus ja Genius näkevät monenlaisia kärsiviä, onnettomia varjoja.

2. kohtaus
Pluton valtakunnan porteilla. Orfeuksen tuska koskettaa manalan hallitsijaa. Hän sallii Eurydiken palata maan pinnalle, mutta Orfeus ei saa kääntyä häneen päin eikä katsoa häntä, ennen kuin he ovat päivänvalossa.

Viides näytös (keskeneräinen)
1. kohtaus
Orfeus ei ole noudattanut ehtoa vaan on katsonut Eurydikeä ennen päivänvaloon pääsyä ja menettänyt naisen lopullisesti. Hän kulkee merenrannalla epätoivoisena. Bakkantit yrittävät vietellä hänet. Hän torjuu heidät ja kieltää kaiken rakkauden. Bakkantit pakottavat hänet juomaan ”rakkauden juomaa”, joka osoittautuukin kuolemanjuomaksi. Kuolema vapauttaa Orfeuksen.

Luokka:Italiankieliset oopperat
Luokka:Joseph Haydnin teokset
Luokka:1790-luvun musiikkiteokset