Jan Timman

Jan Timman (14. joulukuuta 1951 – 18. helmikuuta 2026) oli alankomaalainen shakinpelaaja, jonka parhaat pelivuodet olivat 1970–1980-luvuilla. Hän voitti Alankomaiden shakkimestaruuden yhdeksän kertaa ja oli useasti maailmanmestaruuden haastajaehdokas. Kun hallitseva maailmanmestari Garri Kasparov ja hänen ykköshaastajansa Nigel Short riitautuivat FIDE:n kanssa ja alkoivat pelata vuoden 1993 maailmanmestaruusottelua uuden, oman liittonsa PCA:n, alaisuudessa, FIDE järjesti oman maailmanmestaruusottelunsa kakkoshaastaja Timmanin ja kolmos-neloshaastaja Anatoli Karpovin kesken. Toinen vaihtoehto olisi ollut Kasparovin ja Shortin ollessa poissa julistaa paras haastaja suoraan mestariksi, kuten tehtiin Bobby Fischerin ja Karpovin tapauksessa vuonna 1975. Näin Timman olisi ansainnut tämän ”varjomestaruuden” ilman ottelua, mutta Karpoville annettiin uusi mahdollisuus, jonka hän käytti hyväkseen ja voitti tuon taiston.

Timmania pidettiin 1980-luvulla ja 1990-luvun alkupuolella parhaana ei-neuvostoliittolaisena pelaajana. Hänet tunnettiin ”lännen parhaana” (”The Best of the West”). Timman pelasi aktiivisesti myös tämän jälkeen ja oli FIDE:n rankingissa maailman sadanneksi paras pelaaja huhtikuussa 2006. Hän voitti Sigeman Tournamentin Malmössä Ruotsissa 2006.

Timman oli yksi New In Chess -lehden päätoimittajista. Hänen kirjaansa The Art of Chess Analysis pidetään yhtenä shakkikirjallisuuden modernina klassikkona.

Timman oli kahdesti naimisissa. Hänellä on tytär ensimmäisestä avioliitostaan.

 Teoksia 



Luokka:Shakin suurmestarit
Luokka:Alankomaalaiset shakinpelaajat
Luokka:Shakkikirjailijat
Luokka:Shakin Hollannin-mestarit
Luokka:Vuonna 1951 syntyneet
Luokka:Vuonna 2026 kuolleet