H.Ö.N.Ö.

H.Ö.N.Ö. on suomalaisen Popeda-yhtyeen 12:s studioalbumi, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 1994. Se menestyi hyvin ja myi kultaa. Hyvää myyntimäärää edesauttoi albumilta julkaistu single ”Tahdotko mut tosiaan”, josta tuli hyvin suosittu. Toinen suosittu kappale on ”Erotomania”. Levyn nimi on lyhenne lauseesta ”Huimia öitä, niukasti öljyä”, joka on myös yksi albumin kappale. 

Levy äänitettiin loppuvuodesta 1993 hyvin hajanaisesti, eivätkä yhtyeen jäsenet tiettävästi olleet kertaakaan studiossa samanaikaisesti. Albumia työstivät enimmäkseen sen tuottaneet Costello Hautamäki ja Markku Petander, jotka myös sävelsivät valtaosan sen kappaleista. Heidän yhteistyönsä aiheutti kuitenkin myös ristiriitoja yhtyeen sisällä.

Albumilla on peräti 17 kappaletta, sillä mukaan valittiin kaikki sitä varten sävelletty materiaali. Runsaan kappalemäärän vuoksi albumi on musiikillisesti hajanainen mutta myös Popedan siihen asti monipuolisin. Yhtyeen jäsenten kirjoittamien kappaleiden lisäksi albumi sisältää muun muassa Juice Leskisen, Pauli Hanhiniemen, Mikko Saarelan, Jussi Tuomisen ja yhtyeen entisen basistin Ilari ”Ilpo” Ainialan sävellyksiä ja sanoituksia. Ainiala soitti myös bassokitaraa yhdessä albumin kappaleessa. Albumilla on myös muita vierailevia muusikoita, kuten Ari Toikka, Raaka-Arska ja Jyrki Niemi. 

 Työstö 
Popedan albumeja oli pitkään ollut mukana tuottamassa Mika Sundqvist, mutta Hönölle häntä ei pyydetty mukaan. Popedan kitaristin Costello Hautamäen mukaan syynä oli se, että Sundqvistin MSL-studio oli muuttanut pidemmän matkan päähän Kihniöön, kun levy tehtiin Tampereella. Sundqvistin poisjäännin myötä Hönöstä tuli Popedan aiempia albumeja enemmän Hautamäen ja basisti Markku Petanderin levy.Kontiainen 2017, s. 253.

Hönö äänitettiin loppuvuodesta 1993. Se tehtiin hyvin hajanaisesti, eivätkä Popedan jäsenet tiettävästi olleet kertaakaan samanaikaisesti studiossa.Kontiainen 2004, s. 416. Esimerkiksi solisti Pate Mustajärvi on sanonut, ettei nähnyt rumpali Kari Holmia nauhoitusten aikana. Levyä tekivät pääasiassa Hautamäki ja Petander, kun muut pistäytyivät vain silloin tällöin äänittämässä omat osuutensa. Hajanaisuuteen vaikutti se, että albumia äänitettiin kolmessa eri studiossa, muun muassa Hautamäen ja Petanderin kotistudioilla. Levytettäviä kappaleita ei myöskään harjoiteltu etukäteen, vaan niitä nauhoitettiin sitä mukaa, kun niitä valmistui. Kappaleita ei myöskään hiottu pidemmälle, vaan ne päätyivät levylle alkuperäisessä muodossaan.Kontiainen 2009, s. 241–243. Tuottajiksi on merkitty Hautamäki ja Petander nimellä ”Gipsy Brothers”. 

Äänityksissä oli paljon ongelmia ja ristiriitoja. Popedan muita jäseniä häiritsi Hautamäen ja Petanderin yhteistyö, ja esimerkiksi Holmin mukaan kaksikko teki levyä omaa tahtiaan kysymättä muilta mitään. Holm myös sivuutettiin rummuista kappaleissa ”Tahdotko mut tosiaan”, ”Baareja taivaaseen”, ”Tulta munille”, ”Kärol” ja ”Rutatuta”. Rumpalina niissä toimi Ari Toikka. Petander oli tehnyt kappaleesta demon ja oli niin tyytyväinen Toikan siinä soittamiin rumpuihin, että ei halunnut äänittää niitä uudestaan Holmin kanssa. Mustajärven mukaan Hautamäki ja Petander olivat ilmoittaneet saavansa tehdä Popedan levyillä mitä haluavat, koska eivät tee soololevyjä.Kontiainen 2009, s. 240. Albumilla on Toikan lisäksi muitakin Popedan ulkopuolisia muusikoita, kuten puhallinsoittaja Jyrki Niemi ja yhtyeen aiempi basisti ja toinen perustajajäsen Ilari ”Ilpo” Ainiala.

Albumia tehdessä syntyi peräti 17 kappaletta, ja ne kaikki valittiin levylle.Kontiainen 2017, s. 254. Costello Hautamäen mukaan ratkaisu oli hänen ”merkillinen päähänpistonsa”, jota hän myöhemmin katui.Kontiainen 2009, s. 241. Levyn kokonaispituus on yli 50 minuuttia. Albumin nimi on lyhenne lauseesta ”Huimia öitä, niukasti öljyä”, joka on myös yksi albumin kappale.

 Musiikki 
Koska Hönölle päätyi paljon materiaalia, sisältö oli hajanaista ja eritasoista, ja albumilta puuttui edellislevy Svobodan kaltainen tasapaino. Toisaalta albumi oli musiikillisesti Popedan siihen asti monipuolisin. Suurin osa kappaleista on Hautamäen ja Petanderin tekemiä. He olivat hyvin tuotteliaita, mikä loi kilpailuasetelman, kun molempien piti tehdä mahdollisimman hyviä kappaleita, jotta toinen ei olisi saanut lauluntekijänä yhtyeessä ylivaltaa. Popedan aiempi jäsen Ilpo Ainiala teki levylle kappaleen ”Uskon vielä Rolling Stonesiin”, jonka laulaa Hautamäki.Kontiainen 2017, s. 254–255.

Popeda sai ison hitin Petanderin säveltämästä ja Pauli Hanhiniemen sanoittamasta kappaleesta ”Tahdotko mut tosiaan”. Pate Mustajärvi on verrannut sen sanoitusta monisäikeiseen runoon ja sanonut, että teksti vaati erilaista lähestymistapaa kuin hänellä. Mustajärvi itse kirjoitti albumille poikkeuksellisen vähän sanoituksia, vain viisi.

”Siankorvaa ja raanavettä” syntyi Hautamäen ja Mika Sundqvistin yhteistyönä. Sävellys on heidän yhteinen, säkeistöt teki Hautamäki ja kertosäkeet Sundqvist. Jälkimmäisen kirjoittama sanoitus käsittelee työväestön huonoa kohtelua. Pate Mustajärvi on kritisoinut sanoitusta ja sanonut sen vieneen yhtyeen sille vieraalle ”renttuiskelmälinjalle”. Sundqvistin mukaan Mustajärvi entisena konepajahitsarina otti sanoituksen liian henkilökohtaisesti.Kontiainen 2017, s. 255. 

Popedalle epätyypillinen, aihepiiriltään kesään sijoittuva ”Oodi makkaralle” sai innoituksensa, kun Pate Mustajärvi luki Veikko Ennalan pakinan, jossa oli häntä huvittanut lause: ”Juhannusyössä neito kirmaa niityllä hihitellen ja ylkä painaa perässä kynnetön jutkahdellen reideltä toiselle.” Lause päätyi hieman muunneltuna kappaleen toiseen säkeistöön. 

Yhtyeen sisällä keskustelua aiheutti päätöskappale, Petanderin säveltämä ja sanoittama ”Erotomania”, joka tunnetaan myös kertosäkeistönsä mukaisesti nimellä ”Jos pillua saan”. Sen jättämistä pois levyltä harkittiin. Esimerkiksi kosketinsoittaja Jukkis Järvinen on sanonut vihaavansa kappaletta ja olevansa sitä mieltä, ettei kappaleen tekstiä voi laulaa kuin 15-vuotias poika.Kontiainen 2009, s. 243. Sen sijaan levy-yhtiö Poko Rekordsin johtaja Epe Helenius oli siitä innoissaan ja piti sitä levyn kruununa. Sanoituksen kappaleeseen teki alun perin Juice Leskinen, mutta Hautamäki ja Petander hylkäsivät sen, joten lopullisen, suorapuheisen version sanoitti Petander. Pate Mustajärvi kieltäytyi jyrkästi laulamasta kappaletta, ja lopulta Petander lauloi sen itse ja myös soitti kaikki soittimet. ”Erotomaniasta” tuli ajan mittaan suosittu kappale, jota usein pyydettiin soittamaan Popedan keikoilla. Petanderin lähdettyä yhtyeestä sitä on laulanut keikkojen encoressa Costello Hautamäki. 

Albumin toinen Petanderin laulama kappale on ”Baareja taivaaseen”. Kappaleen ”Lauantai-ilta” laulaa Raaka-Arska. Ainoa lainakappale on ”Kärol”, joka on alun perin Chuck Berryn ”Carol”. Se oli yhtyeen vanha keikkasuosikki, jota se oli esittänyt jo vuonna 1978.Kontiainen 2004, s. 417.

 Kansitaide 
Albumin kansikuvan teki Juho Juntunen. Kannessa olevasta animaatiohahmosta oli tarkoitus luoda Popedan eräänlainen kuvalogo, joka olisi mukana myös yhtyeen seuraavilla albumeilla. Tämä ei kuitenkaan toteutunut, eikä hahmoa ole enää käytetty myöhemmillä levyillä.Popeda: H.Ö.N.Ö.-albumin CD+palapeli-boksin takakannen esittelyteksti (PALAPELI 05295, 2009).

 Julkaisu ja vastaanotto 

 Myynti ja julkaisut 

pienois|Albumin julkaisutilaisuus karting-hallissa. Vasemmalta Costello Hautamäki, Markku Petander, Pate Mustajärvi, Kari Holm ja Jukkis Järvinen.
H.Ö.N.Ö. julkaistiin 25. huhtikuuta 1994. Levyn julkaisutilaisuudessa kilpailtiin karting-autoilla. Albumista tuli menestyslevy, joskaan ei aivan yhtä suosittu kuin Popedan edellisalbumista Svoboda. H.Ö.N.Ö. nousi Suomessa listalle huhtikuussa 1994 ja oli korkeimmillaan sijalla kymmenen. Listaviikkoja kertyi 19.

Hönön myynnistä myönnettiin kultalevy vuonna 1995. Sitä oli myyty Suomessa vuoteen 2022 mennessä yli 28 000 kappaletta. Kari Holmin mielestä Hönön hyvän myyntimäärän mahdollisti hitti ”Tahdotko mut tosiaan”, jota ilman albumia olisi myyty vain 5 000 kappaletta.Kontiainen 2017, s. 256. 

Albumi julkaistiin alun perin CD-levynä ja C-kasettina. Tammikuussa 2011 ilmestyi tuplavinyyli. Sen kakkoslevyn B-puoli koostui kokonaan kappaleesta ”Erotomania”.Kontiainen 2017, s. 416. Lisäksi vuonna 2009 oli ilmestynyt paketti, jossa oli mukana CD sekä 300-palainen palapeli, jossa kuvana oli levynkansi LP-koossa. 

 Arvioita 
Albumia arvioitiin Rumban numerossa 10/1994: 

 Listasijoitukset 
ValtioKorkein sijoitusListaviikotLähde10.19

 Sertifiointi 
ValtioSertifikaattiMyönnettyLuovuttajaLähde15px kultalevy1995ÄKT

 Kappaleet 


















Popeda: H.Ö.N.Ö.-kasetin kansilehden tiedot (Poko Rekords – POKS 160, 1994).

 Singlet ja promot 

{{single
 | single        = Tahdotko mut tosiaan 
 | leveys        = 120px
 | rajaus        = 1
 | m             = 
 | s             = 
 | julkaisuvuosi = 16. toukokuuta 1994
 | levy-yhtiö    = Poko (PSCD 47)Kontiainen 2017, s. 514.
 | kappaleet     = #Tahdotko mut tosiaan
Pelkosenniemen poika
 | kuvaus        = ”Tahdotko mut tosiaan” ylsi sijalle 26 Rumban 50 hittiä -listalla. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo, joka esitettiin toukokuussa Lista-ohjelmassa.Kontiainen 2017, s. 256–257.

CD-singlen toinen kappale on Mikko Saarelan sanoittama ”Pelkosenniemen poika”, joka kertoo Andy McCoysta. Kappale on kantaaottava ja hieman maatalousaiheinen. Sitä kaavailtiin Raaka-Arskan esitettäväksi, mutta se ei sopinutkaan hänen lauluäänelleen.
 | mallineleveys = 700px
}}

 Painokset 

FormaattiLevy-yhtiö ja tunnusJulkaistuLähdeCDPoko POKOCD 16025.4.1994Kontiainen 2017, s. 507.MCPoko POKS 16025.4.1994CDPoko PALAPELI 052953.6.2009LPPoko PÄLP 201112.1.2011

 Kokoonpano 

 Muusikot 
 Popeda 
 Pate Mustajärvi – laulu
 Costello Hautamäki – kitara, laulu (kappale 3)
 Markku Petander – bassokitara, kitara, koneet, laulu (kappaleet 7 ja 17)
 Jukkis Järvinen – piano, urut
 Kari Holm – rummut

 Vierailijat 
 Jyrki Niemi – puhaltimet (kappale 3)
 Raaka-Arska – laulu (kappale 13)
 Ari Toikka – rummut (kappaleet 2, 8, 11 ja 15)
 Ilari Ainiala – bassokitara (kappale 7)

 Muut 
 Juho Juntunen – kannet ja valokuvat

 Lähteet 

 Viitteet 

Luokka:78.84 Pop, rock
Luokka:Popedan albumit
Luokka:Vuoden 1994 albumit