Maurice Béjart

Maurice Béjart (oik. Maurice-Jean Berger, 1. tammikuuta 1927 Marseille, Ranska – 22. marraskuuta 2007 Lausanne, Sveitsi) oli ranskalainen tanssija ja koreografi, joka perusti sekä tanssiryhmiä että tanssikouluja. Hänen koreografisen tyylinsä voidaan katsoa edustaneen nykybalettia.

Tausta
Maurice Béjart oli filosofi Gaston Bergerin poika. Hän opiskeli tanssia samaan aikaan kun suoritti lukio- ja yliopisto-opintoja. Hän ihastui Serge Lifarin tanssiresitaaliin ja päätti antautua kokonaan tanssijaksi. Hän suoritti neljätoistavuotiaana debyyttinsä Pariisin oopperassa ja toimi sen jälkeen Roland Petit'n johdolla.

Ura
Vuonna 1951 hän teki Tukholmassa ensimmäisen koreografiansa L’Inconnu. Sen jälkeen oli vuorossa Igor Stravinskyn Tulilintu (). Vuonna 1955 hän valmisti oman tanssiryhmänsä Ballets de l’Étoilen kanssa baletin Symphonie pour un homme seul, joka perustui Pierre Henryn ja Pierre Schaefferin musiikkiin. Niin lehdistö kuin yleisökin ylisti teosta.

Bryssel
Vuonna 1960 Brysselin Théâtre royal de la Monnaien johtaja Maurice Huisman oli huomannut Béjartin kyvyt. Béjart siirtyi Brysseliin ja perusti XX:n vuosisadan baletin, jonka kanssa hän kiersi maailmaa ja opetti myös laajalle yleisölleen uuden tanssin saloja.

Brysselistä tuli hänen toimintansa ansiosta eräänlainen modernin eurooppalaisen baletin ja tanssin keskus. Merkittävimmät teoksensa Béjart loi ehkä juuri Brysselissä, sillä säveltäjä Igor Stravinskyn syntymän satavuotisjuhlien kunniaksi siellä esitettiin kaikki säveltäjän keskeiset balettiteokset uudistettuina versioina. Se oli Stravinskyn juhla, mutta myös Brysselin ja ennen kaikkea Maurice Béjartin henkilökohtaisen menestyksen juhla.

Brysselissä XX:n vuosisadan baletissa solisteina tanssineet ainoat suomalaiset tähtitanssijat
Riitta Heinosen (kultamitali Lausannesta, hopeamitali Varnasta) ja Hannu-Pekka (HP) Holmströmin, Béjart halusi kiinnittää heti solisteiksi nähtyään heidät Pariisissa keväällä 1979.

Brysselin jälkeen
Vuonna 1987 Le Monnaien teatterin johtaja Gerard Mortier ajautui avoimeen konfliktiin Maurice Béjartin kanssa. Ollessaan kiertueella Pietarissa Béjart päätti olla palaamatta Belgiaan. Vähän myöhemmin Philip Morris -säätiö kutsui Béjartin pysyvästi Sveitsin Lausanneen, jossa säätiö pitää päämajaansa. Näin Béjart lopetti XX:n vuosisadan baletin toiminnan ja perusti Lausanneen uuden tanssiryhmän, jolle hän antoi nimen Béjart Ballet Lausanne.

Brysselissä, kuten sen jälkeen myös Lausannessa, Béjart otti ryhmäänsä tulevia huipputanssijoita eri puolilta maailmaa. Béjartilla oli tavoitteenaan saada miesten tanssi uudelleen arvostetuksi, ja hän vaati tanssijoiltaan täydellistä venäläis-ranskalaisen tanssin hallintaa ja taitoa soveltaa ja hallita uusklassisen tanssin uusia virtauksia. Hän halusi toteuttaa kokonaisesityksen, jossa musiikki, lyyrisyys, teatteri ja koreografia yhdistyvät kokonaisuudeksi, ja siihen hän liitti vaatimukset solistisesta mestaruudesta. Teoksissaan Béjart ei kaihtanut suuria universaaleja kysymyksiä, kuten aidsia ja ekologiaa, jotka saivat ryhmän esityksissä oman sijansa.

Keskeiset teokset
 Symphonie pour un homme seul (Pariisi) 1955
 Sonate à trois (Essen) 1957
 Orphée (Liège) 1958
 Le Sacre du printemps (Bryssel) 1959
 Boléro (Bryssel) 1961
 IX Symphonie (Bryssel) 1964
 Roméo et Juliette (Bryssel) 1966
 Messe pour le temps présent (Avignon) 1967
 Bhakti (Avignon) 1968
 Nijinski, clown de Dieu (Bryssel) 1971
 Pli selon pli (Bryssel) 1975
 Notre Faust (Bryssel) 1975
 Petrouchka (Bryssel) 1977
 Eros Thanatos (Ateena) 1980
 Wien, Wien, nur du allein (Bryssel) 1982
 Messe pour le temps futur (Bryssel) 1983
 Souvenir de Léningrad (Lausanne) 1987
 Piaf (Tokio) 1988
 1789... et nous (Pariisi) 1989
 Pyramide (Kairo) 1990
 Tod in Wien (Wien) 1991
 La Nuit (Lausanne) 1992
 M (Tokio) 1993
 À propos de Shéhérazade (Berliini) 1995
 Le Presbytère... (Pariisi) 1997
 La Route de la soie (Lausanne)  1999
 Enfant-roi (Versailles) 2000
 Tangos (Genova) 2001
 Manos (Lausanne) 2001
 Mère Teresa et les enfants du monde 2002
 Ciao Federico en hommage à Fellini 2003
 L'amour - La danse 2005
 Zarathoustra 2006
 Béjart: Best of 2007

Lähteet
 Béjart Ballet Lausanne, viralliset sivust
 Rudran viralliset sivut
 Internet Dance Database -tiedot 
 Maurice Béjart, Institut national de l'audiovisuel (INA) -arkistot

Luokka:Ranskalaiset koreografit
Luokka:Ranskalaiset balettitanssijat
Luokka:Vuonna 1927 syntyneet
Luokka:Vuonna 2007 kuolleet