Marsin kanavat

Marsin kanavat tarkoittaa eräiden tähtitieteilijöiden 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa 
kaukoputkella paljain silmin havaitsemia Marsissa näkyneitä tummia viivamaisia kuvioita. Kanavien olemassaolosta ja luonteesta kiisteltiin kovasti. Jotkut tähtitieteilijät uskoivat niiden olleen älyllisten olentojen rakentamia. Myöhemmin todettiin kanavien olevan näköharha ja perustuvan ihmissilmän luontaiseen taipumukseen yhdistellä pisteitä ketjuksi.

Kanavat toi laajaan tietoisuuteen italialainen tähtitieteilijä Giovanni Schiaparelli vuonna 1877.

Tunnetuin kanavien puolestapuhuja oli yhdysvaltalainen Percival Lowell. 

Vuonna 1909 Mars oli taas lähellä Maata. Silloin Eugène Michel Antoniadi
teki tarkkoja havaintoja Marsista, eikä nähnyt kanavia.

Nykyään Marsin kanaviksi on toisinaan nimitetty avaruusluotainten planeetalta löytämiä jokiuomiaThe Martian Canals: A Saga of Martians and Mistakes, jotka ovat yleensä eri paikassa kuin aiemmin kaukoputkilla nähdyt kanavat.

 Kanavat "löytyvät" 
pienoiskuva|200px|Yhdysvaltalaisen tähtitieteilijä Percival Lowellin tekemä kartta Marsista, jossa näkyy kanavia.
pienoiskuva|200px|Perrotinin Marsin kartta.
Schöter teki 1700-luvulla Mars-piirroksia, joissa oli aavistuksia kanavista.
Angelo Secchi kutsui vuonna 1858 esimerkiksi suurta tummaa Syrtis Majoria kanavaksiHotakainen 2005, s. 40, ja kutsui 
vuonna 1869 havaitsemiaan selviä, runsaslukuisia melko suoria viivamaisia muodostumia kanaaleiksiHotakainen 2005, s. 42. Tämä
ei kuitenkaan käynnistänyt laajaa kanavainnostusta.

Syksyllä 1877 Mars oli harvinaisen lähellä Maata niin sanotussa perihelioppositiossa. 
Tällöin Marsia havainnoi suotuisina öinä myös italialainen tähtitieteilijä Giovanni Schiaparelli, joka oli Milanon Breran observatorion johtaja. Hän käytti 22 linssikaukoputkeaHotakainen 2005, s. 39Sullivan & Baros 2007, planets and Life, s. 19 ja kartoitti Marsin tarkemmin kuin kukaan aiemmin. Schiaperelli nimesi vuoden 1877 havaintojensa pohjalta monia Marsin piirteitäHotakainen 2013, s. 44, tummia "meriä" ja vaaleita "mantereita"The 'Canali' and the First Martians . Sciaparellin käyttämä nimistö yleistyi ajan kanssa muiden tutkijoiden keskuudessa.
Sciaparelli väitti nähneensä myös Marsin pinnalla pitkulaisia suoria alueita, joita nimitti "joenuomaa" tai "kanavaa" tarkoittavalla sanalla canali'  tai joskus "fiume". Sciaparelli julkaisi Marsin karttansa vuonna 1878.

Kun tieto tästä levisi, monet harrastelijat ja ammattilaiset väittivät nähneensä kanaviaHotakainen 2005, s. 42.

 Kiista kanavista 
Mutta E. E. Barnard ja monet muut eivät sen sijaan havainneet kanavia.  

Ranskalainen Camille Flammarion ajatteli kanavien olevan marsilaisten tekemiäHotakainen 2013, s. 45Hotakainen 2005, s. 42Lowell's Legacy: Regarding the "effects of local intelligence" and possible cultural artifacts on the planet Mars. "A Twenty First Century Perspective on a 19th Century Vision..." A Johnny Danger Tome...with contributions by Percival Lowell .  Uskoa kanaviin vahvisti yksistään sekin, että Suezin kanava oli valmistunut jokin aika sitten.

Ajan kuluessa kanavien havaitsijoitten määrä kasvoi. Kanavien kannattajat ja vastustajat linnoittautuivat omiin näkemyksiinsä yhä jyrkemmin. Niinpä tähtitieteilijät haukkuivat toisiaan lehdissäHotakainen 2005, s. 42 kanavakiistan takia. Kanavien puolustajat uskoivat kanaviin vankasti. 1882 William Hayward Pickering huomasi kanavien risteyskohdissa tummia läiskiä. Tunnetuin kanavien havaitsija oli yhdysvaltalainen miljonääri ja amatööritähtitieteilijä Percival Lowell, joka innostui kanavista, kun oli saanut tädiltään lahjaksi Flammarionin kirjoittaman Mars-kirjanHotakainen 2005, s. 43 vuonna 1893. Hän rakennutti itselleen Flagstaffin observatorionHotakainen 2013, s. 46 vuonna 1894. Lowell vaati ammattilaisobservaattoreiltaan työsopimuksen ehtona, että he näkevät Marsissa kanavia. Lowell uskoi Marsin olevan kuivunut planeetta, ja että kanavista näkyivät maahan niitä ympäröivät laajat viljelyksetHotakainen 2005, s. 44. Lowellian kannatti Euroopassa alalla vähän aikaa "toiminut" tekotohtori Spiridion Goprevic, joka jätti "työnsä" tähtitieteen parissa vuonna 1909.

Jotkut näkivät kaksoiskanavia, ensi kertaa Sciaparelli 1881Hotakainen 2005, s. 45. Kanavat kahdentuivat jo muutamassa tunnissa- parissa päivässäHotakainen 2005, s. 46, 47. Kanavat myös siirtyilivät. Tämä sai monet epäilemään kanavia. Epäilyttävää oli myös se, että kanavat näkyivät paremmin hieman pienemmällä kuin suuremmalla kaukoputkellaHotakainen 2005, s. 48. Toisaalta ilmakehän rauhattomuus vaikutti suurempiin kaukoputkiin enemmän häiriten pienten yksityiskohtien näkymistä Marsin pinnalla. Kanavia ei myöskään kyetty valokuvaamaan, koska se olisi vaatinut pitkät valotusajat ja Maan ilmakehän rauhattomuus sotki valokuvan toisin kuin paljain silmin tehdyt havainnot. Tällöin valokuvilla ei voitu todistaa mitään suuntaan tai toiseenHotakainen 2005, s. 48, 49.

Kanavia väitettiin tietysti myös ei-älyllisistä syistä syntyneiksi. Tällöin ne saattoivat johtua joko ei-elollisista tai elollisista syistä. Marsin pinnan oloista tiedettiin tuolloin hyvin vähän. Kanavia väitettiin mm. Marsia peittävän jään halkeamiksi tai vetisen Marsin tummiksi merivirroiksiHotakainen 2005, s. 44, 45 vaaleamman levälautan keskellä.

Kanavien suosio alkoi hiipua nopeasti 1900-luvun alkuvuosina. 1903 J. E. Evans ja Edward Walter Maunder järjestivät koulupojilla kokeen, jossa he näkivät "kanavia" pistekuvioissa. Silmän taipumus yhdistellä juuri ja juuri erottuvia kuvioita viivoiksi mainittiin jo heti Sciaparellin ilmoitettua näkemistään kanavistaHotakainen 2005, s. 47. Huomattiin myös Sciaparellin värisokeus, joka aiheutti vähäisiin tummuuseroihin kanavamaisia viivoja.

Lowellin sitkein vastustaja, englantilainen Simon Newcomb laski, että näkyäkseen Maahan Marsin kanavien tulisi peittää 60% planeetan pinta-alastaHotakainen 2013, s. 51. Jos kanavia olisi noin 400, niiden leveys 40 mailia ja heijastuskyky puolet pinnan heijastuskyvystä, sekä pituus 2000 mailiaHotakainen 2005, s. 49. Italialainen Eugène Antoniadi väitti 1890-luvulla nähneensä 40 kanavaaHotakainen 2005, s. 50, mutta ei myöhemmin uskonut niihin vaan piti niitä optisena harhana ja silmien taipumuksena yhdistellä pisteitä ketjuunHotakainen 2005, s. 51. Vuonna 1901 hän laati ensimmäisen kartan 25 vuoteen, joissa kanavia ei ollut.http://www.ursa.fi/yhd/komeetta/hota.htm 

 Kanavien vastustajien voitto 
Antoniadin erittäin tarkalla Meudonin observatorion 83 cm linssikaukoputkella tekemät havainnot Marsin perihelioppositiossa vuonna 1909 murskasivat kanavapuheetHotakainen 2005, s. 51, 52Hotakainen 2013, s. 52. Jälkikäteen kanavien on väitetty liittyneen siihen, että Schiaparelli oli värisokea, ja että silmän verkkokalvon verisuonet voivat heijastua vaaleata Marsia vasten. Lovell näki suoria viivoja myös Merkuriuksessa ja Venuksessa.
pienoiskuva|Kasei valles, muinoin virranneen veden uurtama uoma Marsissa.
 Oikeat Marsin kanavat 
Nykyään avaruusluotaimilla Marsissa on havaittu kuivuneita jokiuomia, jotka syntyivät silloin, kun planeetalla oli luultavasti tulivuorista purkautunut tiheä kaasukehä, joka lämmitti kasvihuoneilmiöllään planeettaa. Tuliperäisesti syntyneitä laavavirtojen jälkiäOutflow Channels of the Inner Solar System David Leverington, Associate Professor  ja tektonisesti syntyneitä repeämälaaksoja on havaittu monilta muilta Aurinkokunnan taivaankappaleilta. Marsin kanavien lisäksi nykyajan avaruusluotainten kuvista on löydetty joitain muodostumia, joita on väitetty keinotekoisiksiLowell's Legacy- Part two - What constitutes proof?Lowell's Legacy- Part Three - Mars, Canvas of the Gods Lowell's Legacy- Part 4- Pareidolia and The Faces of Mars.

 Lähteet 
 Mars – myytistä maisemaksi, Markus Hotakainen, WSOY 2005, .
 Mars'', Markus Hotakainen, s. 42-52, Paasilinna 2013 

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
Nykyajan Marsin kanavat
I canali di Marte 
Les canaux de Mars

Luokka:Mars
Luokka:Vanhentuneet tieteelliset teoriat