Surtees

Surtees oli entisen Formula 1 -kuljettaja John Surteesin perustama talli, joka kilpaili F1:ssä kausina –. Talli ponnisteli F1:ssä yhdeksän kautta, ja 118 Grand Prix’stä parhaimmiksi tuloksiksi jäi muutama palkintokorokesijoitus. John Surtees ei ollut yhtä lahjakas tallipäällikkö kuin Jack Brabham ja Bruce McLaren (molemmilla voittoja omissa talleissaan; Brabham myös mestariksi oman tallin autolla), mikä repi tallin ilmapiiriä koko sen olemassaolon ajan.

Historia
Alkuvaiheet
Aluksi kaudella  Surtees itse ajoi tallissa, ja ensimmäiset autot hän osti McLarenilta, joilla hän ajoi kerran pistesijalle Hollannin osakilpailussa. Ensimmäinen Surtees-auto Surtees TS7 valmistui kauden puolivälissä. Auton ensimmäinen osakilpailu Britanniassa päättyi öljynpaineen aiheuttamaan keskeytykseen. Autolla ajettiin ensimmäinen pistesijoitus Kanadan osakilpailussa, missä Surtees oli viides. Surtees osallistui myös sarjan ulkopuolisiin kilpailuihin, joissa voitti Oulton Park Gold Cup -kilpailun. Yhdysvaltain osakilpailussa Surtees keskeytti, mutta hänen tallikaverinsa Derek Bell ajoi pistesijoille kuudentena. Talli sijoittui tulokaskaudellaan MM-pisteissä kahdeksanneksi. 

Kauden  avausosakilpailussa tallin kuljettajat Rolf Stommelen ja Brian Redman käyttivät vielä TS7-autoa, koska TS9-auto ehti valmistua Surteesin omaan käyttöön. Kilpailussa Surtees keskeytti ja Stommelen sekä Redman jäivät pistesijoitusten ulkopuolelle. Kauden parhaan tuloksen talli sai Italian osakilpailusta, missä kesken kauden talliin tullut Mike Hailwood oli neljäs (viisi kuljettajaa oli alle sekunnin sisällä toisistaan maaliviivalle tultaessa). Talli sijoittui jälleen lopputuloksissa kahdeksanneksi.

Menestystä
Kaudella  tapahtui merkittäviä kuljettajamuutoksia, kun Hailwood jatkoi tallissa, Surtees ajoi vain yhden osakilpailun ja tallin uudet kuljettajat olivat Tim Schenken sekä Andrea de Adamich. Surtees ajoi ainoan osakilpailunsa uudella TS14-autolla ja muut TS9B-mallilla. Kauden avausosakilpailussa Schenken ajoi parhaimman tuloksensa sijoittumalla viidenneksi ja de Adamich puolestaan oli Espanjassa neljäs. Surteesin ainoa kilpailu Italiassa päättyi keskeytykseen. Talli sai ensimmäisen palkintosijansa, kun Hailwood oli Italian osakilpailussa muiden kuljettajien teknisten vikojen ja kolarointien myötä toinen. Talli oli lopulta viides MM-pisteissä, mikä oli sen historian paras tulos.

Kauden  aikana tallissa ajoi yhteensä viisi kuljettajaa, joista Carlos Pace ajoi tallin ainoat pisteet, kun hän oli Saksassa ja kolmas Itävallan osakilpailussa. Tallin sijoitus putosi edellisen kauden viidennestä sijasta yhdeksänteen sijaan. 

Menestyksen loppu
Kaudella  tallilla alkoi olla huolia. Pace ajoi tallin ainoan pistesijoituksen sijoittumalla kotikilpailussaan Brasiliassa neljänneksi. Kauden lopussa tallilla alkoi myös esiintyä karsiutumisia aika-ajoissa. Kauden murheellisin tilanne koettiin kauden päätösosakilpailussa, missä Helmut Koinigg menetti autonsa hallinnan rengasrikon vuoksi, ajautui suurella vauhdilla kohti radan turvakaiteita ja kuoli saamiinsa vammoihin. Asiakastallien osalta suomalainen yksityistalli AAW Racing Team osti 1974 Surteesilta auton (Surtees TS16), jolla Leo Kinnunen koetti menestyä F1:ssä. Auto oli kuitenkin kilpailukyvytön, valmistettu käytetyistä osista, ja Kinnunen pääsi sillä mukaan vain yhteen lähtöön Ruotsin osakilpailussa ja muissa kauden osakilpailuissa hän karsiutui. 

Kaudella  vaikeudet jatkuivat, kun talli jäi ensimmäistä kertaa pisteittä. John Watsonin kahdeksas sija Espanjan osakilpailusta oli tallin kauden paras suoritus. Kaudella  kondomiyritys Durex toimi tallin sponsorina, minkä seurauksena autoissa näkyi kondomimainostarroja ja ne aiheuttivat paheksuntaa varsinkin F1-kilpailujen televisiolähetyksissä. Edelliseen kauteen verrattuna talli sijoittui kymmenenneksi, kun Alan Jones ajoi pistesijoille kolmesti kauden aikana. 

Kaudella  talli jäi jälleen tuloksissa viimeisten joukkoon, vaikka Vittorio Brambilla ajoi kolme pistesijaa TS19-autolla. Viimeiselle kaudelleen  tallin kuljettajat ajoivat myös TS20-autolla, jonka suurin puute oli pitoa parantaneen maaefektin puuttuminen. Brambilla ajoi tallin ainoan pistesijoituksen Itävallassa. Kautta  varten alustava suunnitelma TS21-autosta oli laadittu, mutta talli joutui lopettamaan toimintansa rahoittajien puutteen vuoksi.

 Saavutukset 

Palkintokorokesijat
NroKilpailuKuljettaja1 Italian Grand Prix 1972 Mike Hailwood2 Itävallan Grand Prix 1973 Carlos Pace

Nopeimmat kierrokset
NroKilpailuKuljettaja1 Etelä-Afrikan Grand Prix 1972 Mike Hailwood2 Saksan Grand Prix 1973 Carlos Pace3 Itävallan Grand Prix 1973 Carlos Pace

 Mallit 

Lähteet

Luokka:Brittiläiset Formula 1 -tallit
Luokka:Formula 1 -valmistajat