Johannes Takanen

Johannes Takanen (8. joulukuuta 1849 Virolahti – 30. syyskuuta 1885 Rooma) oli suomalainen kuvanveistäjä. Takanen oli 1800-luvun merkittävimpiä suomalaisia kuvanveistäjiä, jonka ura jäi kuitenkin lyhyeksi varhaisen kuoleman vuoksi.

Elämä

Johannes Takanen syntyi Virolahdella torpparin poikana. Hänen taiteellinen lahjakkuutensa huomattiin jo varhain, ja hän pääsi opiskelemaan Suomen Taideyhdistyksen piirustuskouluun Helsinkiin. Piirustuskoulussa Takanen opiskeli Carl Eneas Sjöstrandin johdolla vuosina 1865–1867. Vuonna 1867 hän siirtyi opiskelemaan Kööpenhaminan taideakatemiaan. Kööpenhaminassa Takanen sai vaikutteita Bertel Thorvaldsenin klassistisesta tyylistä. Vuonna 1873 Takanen muutti Roomaan valtion apurahan turvin. Hän työskenteli Roomassa elämänsä loppuun saakka ja meni siellä myös naimisiin italialaisen Giacinta Biavascon kanssa. He saivat kolme lasta joista esikoinen Kullervo kuoli vain parivuotiaana. Tyttärestä Melinasta tuli pianisti ja vanhin lapsista oli Toivo-poika.

pienoiskuva|150px|Carl Thomsenin muotokuva Takasesta vuodelta 1870

Takasen varhaistuotannon lapsiaiheiset rintakuvat herättivät aikalaisissa suurta ihastusta. Vuosina 1876–1878 Takanen teki huomattavat naisveistoksensa Aino, merelle katsovan, Rebekan ja Andromedan, joista Aino ja Andromeda kuuluvat Ateneumin taidemuseon sekä Rebekka Tampereen taidemuseon kokoelmiin. Takasen uran huippukohta oli Aleksanteri II:n muistopatsaskilpailun voitto. Hän ei kuitenkaan ehtinyt toteuttaa työtä. Muistomerkin toteutti Takasen huomattavin kilpailija Walter Runeberg Takasen sekä omien luonnostensa pohjalta. Monrepos’n puistossa ollut Takasen nuoruuden työ, vuonna 1873 paljastettu Väinämöisen laulu -patsas, tuhoutui talvisodassa. Patsas on korvattu kuvanveistäjä Konstantin Bobkovin veistämällä uudella patsaalla vuonna 2007.

Takanen on haudattu Rooman protestanttiselle hautausmaalle (Cimitero Acattolico). Haudalle pystytettiin 1890 Takasen suomalaisten ystävien rahoittama muistomerkki, jossa oli alun perin tanskalaisen Jörgen Larsonin toteuttama muotokuvamedaljonki. Pronssimedaljonki katosi vuonna 1918, mutta korvattiin vuonna 1927 Emil Wikströmin tekemällä uudella muotokuvamedaljongillaLiisa Lindgren: Memoria: Hautakuvanveisto ja muistojen kulttuuri, s. 60–63. SKS, Helsinki 2009.

Virolahdella Virojoen kylässä sijaitsee Johannes Takasen puisto, jossa on Johannes Takasen patsas.


Teoksia
Väinämöisen laulu 1873 (tuhoutunut)
Venus ja Amor 1875
Aino, merelle katsova 1876/1886
Rebekka, 1877
Amor kiduttaa sydämiä 1881
Andromeda 1882
''Pietari Brahen patsaan luonnokset 1883

Galleria

 Lähteet 

Aiheesta muualla

Johannes Takanen Seura
Taidevartti: Johannes Takanen – Aino (Kantti.net, videotaltiointi
 Kuvaamataiteen Aleksis Kivi. Syyskuun viimeisenä päivänä on kulunut 50 vuotta Johannes Takasen kuolemasta. Kuoleva taiteilija lausui viimeiset sanansa suomeksi, jota ainoakaan läsnäolleista ei ymmärtänyt..., Aamulehti, 29.09.1935, nro 262, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Takasen veljeä haastatellaan, Suomen Kuvalehti, 23.11.1935, nro 47, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot


Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät
Luokka:Virolahden historia
Luokka:Vuonna 1849 syntyneet
Luokka:Vuonna 1885 kuolleet