Tundrakirvinen

{{Taksonomia/eläimet
| nimi = Tundrakirvinen
| status = Elinvoimainen
| iucn = 22718553
| iucn_arvioija = BirdLife International
| iucn_vuosi = 2012
| iucn_versio = 2013.2
| iucn_viitattu = 20.3.2014
| kuva = Anthus_gustavi_2724690.jpg
| leveys = 250
| kuvateksti =
| domeeni = Aitotumalliset Eucarya
| kunta = Eläinkunta Animalia
| pääjakso = Selkäjänteiset Chordata
| alajakso = Selkärankaiset Vertebrata
| luokka = Linnut Aves
| lahko = Varpuslinnut Passeriformes
| heimo = Västäräkit Motacillidae
| suku = Kirviset Anthus
| laji = gustavi
| kaksiosainen = Anthus gustavi
| kaksiosainen_auktori = Swinhoe, 1863
| jako = Alalajit
| jaot =A. g. commandorensisA. g. gustaviA. g. menzbieri| wikispecies = Anthus gustavi
| commonscat = Anthus gustavi
}}
Tundrakirvinen (Anthus gustavi'') on västäräkkien heimoon kuuluva varpuslintu, jonka kuvaili ensimmäisenä Robert Swinhoe vuonna 1863.

 Koko ja ulkonäkö 
Linnun pituus on 14–15 cm. Syyspukuinen lintu on suuresti nuoren lapinkirvisen näköinen. Kutsuääni on lyhyt näppäys ”tsip”. Hankala päästä näkemään, sillä laji hiippailee maassa ruohokasvillisuuden kätköissä ja lähtee lentoon vasta viime tingassa.

 Esiintyminen 
Lisääntymisalue on Siperian tundralla, ulottuen jonkin matkaa Uralin länsipuolelle. Euroopan puoleinen populaatio on kooltaan noin 2 000–20 000 yksilöä. Muuttolintu, joka talvehtii pääasiassa Indonesiassa. Syysmuutolla harhautuu joskus Eurooppaan. Suomessa laji on tavattu hyväksytysti vuoden 2024 loppuun mennessä kerran, 9. syyskuuta 1972 Lemlandin Lågskärillä.

 Elinympäristö 
Tundran märät suot ja rämeet, niityt ja jokivarret.

 Lisääntyminen 
Pesä on maassa ja munia on 4–5.

 Ravinto 
Ruokailee maassa ja syö pääasiassa hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.

 Lähteet 


 Viitteet 

Luokka:Kirviset