Nokia RinGo

RinGo-puhelin (Ring and Go) oli marraskuussa 1995 markkinoille tullut Telen ja Nokian kehittämä matkapuhelinkonsepti. 

Puhelinta pidettiin tuolloin pienenä ja helppokäyttöisenä ja se oli kaupasta ostettaessa heti käyttövalmis. Tämä johtui jo ennen myyntiä tapahtuneesta aktivoinnista. Vaikka RinGo käytti NMT-900 -verkkoa toimiakseen, erosi se normaaleista NMT-900-liittymistä siten, että sillä oli oma suuntanumeronsa (9422 ja myöhemmin 0422). Suomi oli ainoa maa, jossa Suomesta ostettua RinGoa pystyi käyttämään.

Helppokäyttöisyydestään ja edullisista hankinta- ja käyttökustannuksista huolimatta RinGo ei saavuttanut kaupallista menestystä. Sen käyttämässä NMT-900 verkossa oli yhä jopa kaupunkialueilla katveita, ja sen tekniikka oli jäämässä kehittyneemmän GSM-tekniikan jalkoihin. RinGon helppokäyttöisyydestä aiheutui eri markkinoilla myös hankaluuksia. Esimerkiksi Ruotsissa puhelinta alettiin kutsua ”bimbopuhelimeksi”, ja kohderyhmäksi ajatellut naiset alkoivat hyljeksiä sitä.

Nokia RinGo suunniteltiin keinoksi pidentää Suomen, Ruotsin, Tanskan ja Alankomaiden NMT-900-verkkojen elinkaarta, kun toisaalta tiedettiin GSM-verkon hyvää vauhtia korvaavan sen ylivoimaisten ominaisuuksiensa takia. Vodafonen kautta RinGo lanseerattiin 1997 Ison-Britannian analogiseen ETACS-verkkoon yhtenä vaihtoehtona operaattorin uuteen Pay As You Talk -pakettiin, johon ei tarvittu erillistä liittymäsopimusta. Thaimaan NMT-verkkoon puhelinta markkinoitiin nimellä Wave900.

RinGon uudistettu malli 1997 oli ohuempi ja tarjosi useita värivaihtoehtoja. Vuoden 1998 mallissa, jota myytiin vain Italiassa, otettiin käyttöön Nokia 3110 -mallissa esitelty navi-monitoiminäppäin. Kyseisessä mallissa oli 60 numeron puhelinluettelo, automaattinen näppäinlukitus ja värinähälytys.

Lähteet

Luokka:Nokian matkapuhelimet
Luokka:Vuoden 1995 matkapuhelimet