Charles Albert Gobat

Charles Albert Gobat (21. toukokuuta 1843 – 16. maaliskuuta 1914) oli sveitsiläinen poliitikko, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1902. 

Albert Gobat toimi suuren neuvoston (Grand Conseil) parlamentaarikkona vuonna 1882 ja hänellä oli paikka myös Bernin kantonin valtioneuvostossa vuodesta 1884 vuoteen 1912. Tässä tehtävässä hän toimi opetustoimen osaston johtajana vuodet 1884–1906 sekä sisäisistä asioista vastaavan osaston johtajana vuosina 1906–1912. Hän oli samaan aikaan Sveitsin kansallisen parlamentin jäsen vuosina 1884–1914.

Gobat toimi Parlamenttienvälisen liiton (IPU) pääsihteerinä vuodet 1892–1909 ja Kansainvälisen Rauhantoimiston (Bureau international de la paix) johtajana vuosina 1911–1914 kun saman järjestön pääsihteerinä toimi Élie Ducommun.

Heidän molempien innostunut antautuminen rauhanaatteelle, eritoten Haagin sopimuksen synnylle ja sen myötävaikutuksella tapahtuvalle kiistojen rauhanomaiselle selvittelylle vuonna 1899 johti Nobelin rauhanpalkinnon myöntämiseen heille molemmille vuonna 1902.

Teoksia
 Le Cauchemar de l'Europe, Strasbourg 1911
 Croquis et impressions d'Amérique, Bern  1904
 Développement du Bureau international permanent de la paix, Bern 1910
 L'Histoire de la Suisse racontée au peuple, Neuenburg 1900
 The International Parliament, «The Independent», 1903
 La République de Berne et la France pendant les guerres de religion, Pariisi 1891

Lähteet
 Nobel komitean tiedonanto vuoden 1902 rauhanpalkinnon saajista 
  Charles Albert Gobat   
Viitteet

Luokka:Nobelin rauhanpalkinnon saajat
Luokka:Sveitsiläiset poliitikot
Luokka:Vuonna 1843 syntyneet
Luokka:Vuonna 1914 kuolleet