Vladimir Sobolev

Vladimir Mihailovitš Sobolev (; 1. lokakuuta 1924 – 23. kesäkuuta 2010) oli neuvostoliittolainen diplomaatti, joka toimi lähetystöneuvoksena Algerissa vuosina 1965–1968 sekä suurlähettiläänä Brysselissä 1971–1975 ja Helsingissä 1979–1988. Vuonna 1988 Sobolev jäi eläkkeelle.

Toisessa maailmansodassa Sobolev taisteli Puna-armeijan sotilaana Keskustan ja 1. Valko-Venäjän rintamilla.

Sobolev nimitettiin suurlähettilääksi Suomeen Neuvostoliiton ulkoasiainministeriön Skandinavian osaston päällikön paikalta. Nimitykseen suhtauduttiin Suomessa myönteisesti, sillä länsimaistyyppiseksi ammattidiplomaatiksi luonnehditun Sobolevin odotettiin tuovan helpotusta idänsuhteiden hoitoon kovaotteisen Vladimir Stepanovin jälkeen. Näin myös tapahtui. Sobolev pitäytyi enimmäkseen suurlähettilään varsinaisten tehtävien parissa.  Hänellä oli yhteydet Neuvostoliiton ulkoministeriöön, mutta  ministerineuvos, KGB-kenraali Viktor Vladimirov keskusteli suoraan Moskovan puoluejohdon kanssa. Juri Derjabinin mukaan Sobolevin ja Vladimirovin tavoitteet olivat joskus ristiriidassa, esimerkiksi KGB ja Vladimirov tukivat vielä Ahti Karjalaista Kekkosen seuraajaksi, kun Sobolev (ja Derjabin) olivat jo siirtyneet Mauno Koiviston taakse.

 Lähteet 

Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot
Luokka:Neuvostoliiton suurlähettiläät
Luokka:Vuonna 1924 syntyneet
Luokka:Vuonna 2010 kuolleet