Jamnakulttuuri

pienoiskuva|oikea|Jamnakulttuurin esineistöä Krakovan arkeologisessa museossa.
Jamnakulttuuri (myös kuoppahautakulttuuri tai okrahautakulttuuri) oli Ukrainan ja Kaspianmeren seudun aroilla vallinnut paimentolaiskulttuuri, joka ulottui Tonavalta Uralvuorille noin vuosina 3600–2200 eaa. Jamnat ovat saaneet nimensä venäjän sanasta jama, 'kuoppa', ja kulttuuri tunnetaan kymmenistätuhansista kuoppahaudoista. Hautakuoppien päälle rakennettiin kurgaaneja eli tumuluksia, valtavia kumpuja. Hautaustavat yhdistävät jamnakulttuurin indoeurooppalaiseen perinteeseen.Ara, s. 18. Jamnojen perimä levisi vähitellen myös nykyisen Suomen alueelle.

 Kulttuurin vaiheet 
Jamnat saapuivat Eurooppaan 5 000 vuotta sitten arojen paimentolaisina.
Kulttuurin varhaisvaihe, Pepino 4000–3300 kalenterivuotta eaa., vanhimmat kumpuhaudatNina Morgunova, Olga Khokhlova, Chronology and Periodization of the Pit-Grave Culture in the Area Between the Volga and Ural Rivers Based on 14C Dating and Paleopedological Research, Radiocarbon, Vol 55, No 2–3 (2013), DOI: 10.2458/azu_js_rc.55.16087.
Klassinen vaihe 3300–2600 eaa.
3300–2900 eaa.
2900–2600 eaa.
 Myöhäisvaihe, Poltavkan kulttuuri 2600–2300 eaa.

 Jamnojen vaikutus eurooppalaisten perimään 
Jamnojen perimässä sekoittuivat puoliksi iranilaissukuiset geenit ja puoliksi itäeurooppalaisten metsästäjä-keräilijöiden geenit. Levittäydyttyään Eurooppaan jamnat syrjäyttivät noin 70 prosenttia Keski-Euroopan väestöstä ja noin 30 prosenttia Iberian niemimaan väestöstä.Reich 2018, s. 124–135. On epäilty, että jamnojen mukana vaihtui jopa 80 prosenttia eurooppalaisten geeneistä. Jamnakulttuurin mukana Eurooppaan tuli täysin uusien isälinjojen R1a:n ja R1b:n geenejä, kun taas muun muassa G2 hävisi laajalta alueelta. Koska varsinkin valloituksen alkuvaiheessa Eurooppaan tulleiden jamnojen oletetaan olleen lähes yksinomaan miespuolisia sotureita, jotka lisääntyivät valloitusretkillään alkuperäisväestöön kuuluneiden naisten kanssa, eivät äitilinjat muuttuneet yhtä radikaalisti kuin isälinjat. Nykyisin jopa kaksi kolmasosaa eurooppalaisista miehistä polveutuu suoria isälinjoja pitkin jamnojen klaaneista, mutta suomalaisista miehistä vain joka kymmenes. Eniten jamnojen perimää löytyy norjalaisista, skotlantilaisista ja liettualaisista.

Jamnojen menestyksen suurimmaksi syyksi on epäilty heidän aroiltaan mukanaan tuomaa paiseruttoa, jolle he itse olivat osittain immuuneja, toisin kuin eurooppalaiset. Jamnojen oletetaan myös olleen varsin julma ja murhanhimoinen kansa, joka surmasi alkuperäiskansaan kuuluvia, ja lisäksi he olivat mahdollisesti hankkineet alkuperäiskansoja enemmän lapsia. Euroopassa oli tuolloin myös paljon tilaa, josta jamnat eivät joutuneet kilpailemaan viljelijöiden kanssa.Reich 2018, s. 138–139. Jamnat toivat perimässään Eurooppaan laktoosinsietokyvyn, jonka ansiosta maitotuotteista tuli osa eurooppalaisten ravintoa. Tällöin esimerkiksi talvien ja pula-aikojen yli selviäminen helpottui karjanhoitoa harjoittavissa kulttuureissa. Ehkä juuri runsaasti valkuaisaineita sisältäneen ruokavalionsa ansiosta jamnat olivat Euroopan alkuperäiskansoja suurikokoisempia ja lihaksikkaampia. Jamnoilla oli myös pituutta ja vaaleaa ihoa lisääviä geenejä.

Jamnat toivat Eurooppaan geeniensä lisäksi myös nuorakeramiikkakulttuurin. Ennen jamnojen tuloa saviastiat oli koristeltu painamalla niihin kuvioita kampamaisilla leimoilla, mutta tämän jälkeen kuviot tehtiin nuoranpätkillä. Uutta oli myös pronssinvalmistustaito, minkä ansiosta työkalut ja veneet kehittyivät tehokkaammiksi. Oletettavasti myös indoeurooppalaiset kielet levisivät Eurooppaan jamnojen mukana.Reich 2018, s. 136, 143–145.

 Lähteet 

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

 Luiden kulumat kertovat, että keskeinen muinaiskansa ratsasti paljon – jamnat myös jättivät jälkensä Eurooppaan. Helsingin Sanomat 4.5.2023.

Luokka:Kazakstanin arkeologiset kulttuurit
Luokka:Moldovan arkeologiset kulttuurit
Luokka:Ukrainan arkeologiset kulttuurit
Luokka:Venäjän arkeologiset kulttuurit
Luokka:Pronssikauden kulttuurit
Luokka:Kuparikauden kulttuurit
Jamnat