Mary Astor

Mary Astor, oik. Lucile Vasconcellos Langhanke (3. toukokuuta 1906 Quincy, Illinois – 25. syyskuuta 1987 Los Angeles, Kalifornia) oli Oscar-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä ja bestseller-kirjailija. Hänet tunnetaan luultavasti parhaiten Brigid O’Shaunessyn roolista elokuvasta Maltan haukka (1941), mutta parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon hän sai samana vuonna tehdystä elokuvasta Suuri valhe.

Astor aloitti uransa jo teini-ikäisenä Hollywoodin mykkäelokuvissa. Vaikka hän onnistui myös aikanaan siirtymään äänielokuviin, tuhosi 1930-luvun perheskandaali hänen muuten lupaavaa uraansa. Kesti aikansa ennen kuin Astor onnistui tekemään paluun. Tämä tapahtui suurelta osin elokuvien Maltan haukka ja Suuri valhe ansiosta. Astor loi menestyksellistä uraa myös television ja teatterin puolella. Hän kirjoitti myös muutaman romaanin. Vuonna 1964 Astor päätti yli neljäkymmentä vuotta kestäneen uransa ja vetäytyi viihdealalta. 

 Nuoruus 
Mary Astor oli alkuperäiseltä nimeltään Lucile Vasconcellos Langhanke. Hän syntyi 3. toukokuuta 1906 Quincyssä Illinoisissa Otto Ludwig Langhanken (1871–1943) ja Helen Marie de Vasconcellosin (1881–1947) perheeseen ja oli heidän ainoa lapsensa. Hänen isänsä Otto oli alun perin kotoisin Berliinistä, mutta hän oli muuttanut Yhdysvaltoihin vuonna 1891 ja saanut Yhdysvaltojen kansalaisuuden. Astorin äiti oli syntyperäinen yhdysvaltalainen ja kotoisin Illinoisin Jacksonvillesta, joskin hänessä oli sekä portugalilaista että irlantilaista verta. Isä toimi ammatikseen saksan kielen opettajana ja äiti puolestaan opetti näyttelemistä, joten oli luonnollista, että nuorta Marya opetettiin kotona.

Perheen muutettua Chicagoon Mary alkoi opiskella näyttelemistä ja oli mukana monessa harrastajateatteriryhmässä. Hän myös osallistui erään lehden järjestämään kauneuskilpailuun ja sijoittui toiseksi. Perhe muutti sitten New Yorkiin, jotta Marylla olisi paremmat mahdollisuudet ryhtyä näyttelemään ammatikseen. Astor saikin pian puolivuotisen sopimuksen elokuvayhtiö Paramountille. Hänen nimensä myös vaihdettiin vanhasta Lucile Vasconcellos Langhankesta Mary Astoriksi.

 Ura 
 Uran alku 
pienoiskuva|vasen|Mary Astor elokuvan Hirmumyrsky (1937) trailerissa.
Astor esiintyi ensimmäisen kerran 14-vuotiaana valkokankaalla mykkäelokuvassa Sentimental Tommy (1921), mutta lopulta pieni osa leikattiin elokuvasta. Hänen ensimmäiseksi pitkäksi elokuvakseen tuli vuoden 1922 elokuva John Smith. Vuotta myöhemmin Astor muutti vanhempineen  Hollywoodiin. Sopimus Paramountin kanssa oli jo loppunut, joten Astor teki muutaman elokuvan muille yhtiöille. Hän oli saanut näyteltäväkseen entistä suurempia rooleja, ja hänen vanha yhtiönsä Paramount huomasi hänet uudelleen, ja solmittiin uusi, vuoden mittainen sopimus.

Samana vuonna John Barrymore näki Astorin kuvan lehdessä ja pyysi, että tämä näyttelisi hänen kanssaan hänen seuraavassa elokuvassaan. Näin tapahtuikin, kun Astor palkattiin mukaan elokuvaan Beau Brummel (1924). Pari myös kihlautui, mutta suhde päättyi nopeasti Barrymoren kiinnostuttua toisesta naisesta. Tällä välin Astorin vanhemmat nauttivat tyttärensä omaisuudesta ja ostivat luksuskartanon. He kuluttivat surutta Astorin rahoja palvelijoihin, autoihin ja huonekaluihin, ja Astor alkoi saada vanhemmistaan tarpeekseen.

Astorin sopimuksen Paramountin kanssa rauettua hän allekirjoitti uuden sopimuksen Warner Bros. -yhtiön kanssa. Hän teki myös toisen elokuvan entisen kihlattunsa John Barrymoren kanssa. Häntä myös lainattiin useaan otteeseen 20th Century Foxille, ja sinne hänet myös palkattiin Warner-sopimuksen päätyttyä vuonna 1928. Kahdeksan kuukautta myöhemmin päättyi sopimus Foxin kanssa, sillä yhtiö oli siirtymässä yhä enemmän tekemään äänielokuvia, ja Astorin ääntä pidettiin liian matalana. 

Seuraavat kuukaudet Astor kävi laulu- ja äänenmuodostustunneilla. Elokuvista ei rooleja tullut, mutta hän pääsi ystävättärensä kautta teatteriin  näytelmään Among the Married, josta tuli menestys. Yksityiselämässä Astoria sen sijaan kohtasi tragedia, kun hänen ensimmäinen aviomiehensä ohjaaja Kenneth Hawks kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1930. Samaan aikaan Astorin ura kuitenkin jatkui menestyksekkäänä valkokankaalla ja hänen ensimmäinen äänielokuvansa Koston yö tuli vuonna 1930 ensi-iltaan. Astor näytteli useassa muussa elokuvassa, mutta hän sai hermoromahduksen ja joutui lääkärin hoidettavaksi. Myöhemmin hän meni lääkärinsä Franklyn Thorpen kanssa naimisiin.

 Skandaalien aika 

pienoiskuva|Mary Astor elokuvan Tyttö ja kosija (1944) trailerissa.
Astor palasi töihin vuonna 1932. Myöhemmin samana vuonna hän jälleen kerran solmi sopimuksen WB:n kanssa. Hän maksoi edelleen vanhempiensa laskut ja joutui jopa lainaamaan rahaa saadakseen suuret laskut hoidettua. Vuonna 1933 hän jälleen piti taukoa elokuvatyöstä, ja hän matkusti New Yorkiin. Siellä hän aloitti suhteen näytelmäkirjailija George Kaufmanin kanssa. Seuraavana vuonna hänen vanhempansa haastoivat tyttärensä oikeuteen ja vaativat Astorilta enemmän rahaa kulujensa kattamiseen. Oikeus päätti, että Astorin oli maksettava vastedes vanhemmilleen sata dollaria kuukaudessa. Toinen skandaali kohtasi Astoria, kun hänen lääkärimiehensä Franklyn Thorpe ilmoitti hakevansa eroa ja kaiken lisäksi kertoi tuovansa julkisuuteen vaimonsa suhteen Kaufmaniin. He erosivat huhtikuussa 1935, ja Thorpe sai heidän vuonna 1932 syntyneen tyttärensä yksinhuoltajuuden. 

Skandaalit jättivät jälkensä myös Astorin uraan. Kaiken lisäksi Thorpe oli vuotanut lehdistölle Astorin päiväkirjan, jossa tämä kertoi suhteestaan Kaufmanin kanssa. Vaikka päiväkirja ei sisältänyt muuta kuin Astorin romanttisia mietteitä, huhut alkoivat kiertää. Kirjan väitettiin sisältävän paljon yksityiskohtia Kaufmanin ja Astorin seksielämästä, mikä järkytti suurta yleisöä. Tuomarin määräyksestä päiväkirja määrättiin varastoitavaksi pankkilokeroon, jossa se oli aina vuoteen 1952 asti, jolloin se tuhottiin. Astor sai tyttärensä yhteishuoltajuuden.

 Loppuvuodet 

Kielteisestä julkisuudesta huolimatta Astorin onnistui jatkaa uraansa. Vuonna 1937 hän suuntasi jälleen teatteriin, mutta teki myös useita elokuvia. Vuonna 1941 hän esiintyi ehkä kaikkein kuuluisimmassa roolissaan Brigid O’Shaunessyna film noir -elokuvassa Maltan haukka. Hänen vastanäyttelijänään oli vielä silloin melko tuntematon Humphrey Bogart, jonka läpimurtona elokuvaa pidetään. Samana vuonna hän näytteli vielä elokuvassa Suuri valhe, josta hän sai ainoan Oscar-palkintonsa. Oscar-palkinnon jälkeen Astorin ala alkoi hiipua. Hän allekirjoitti seitsemän vuoden sopimuksen Metro-Goldwyn-Mayerin kanssa mutta sai esitettäväkseen vain huonoja elokuvarooleja. Hän oli alkoholisoitunut, ja vuonna 1951 hän liittyi AA-kerhoon.

Astor siirtyi televisioon vuonna 1954. Hän vieraili muun muassa lääkärisarjassa Ben Casey. Samaan aikaan hän näytteli myös muutamassa teatterituotannossa. Ensimmäisen teoksensa, omaelämäkerran My Story, hän julkaisi vuonna 1959. Siitä tuli bestseller, samoin toisesta omaelämäkerrallisesta kirjasta. Astor kirjoitti lisäksi viisi kaunokirjallista teosta. Hänen viimeinen elokuvansa oli vuonna 1964 valmistunut Murha asuu sydämessä, jossa muina näyttelijiöinä olivat Bette Davis ja Olivia de Havilland. Joan Crawfordinkin piti olla mukana, mutta hän jättäytyi pois kesken kuvausten. Astorin ura päättyi yli 44 vuoden ja sadan elokuvan jälkeen.

 Yksityiselämä 

Astor oli naimisissa neljä kertaa. Kenneth Hawksin kanssa hän meni naimisiin vuonna 1928. Liitto kesti aina miehen kuolemaan asti vuoteen 1930. Seuraava aviomies oli Franklyn Thorpe. He menivät naimisiin vuonna 1931 ja erosivat 1935. Heillä oli 1932 syntynyt tytär Marylyn. Manuel del Campon kanssa Astor meni naimisiin vuonna 1937 ja erosi tästä 1942. Thomas Gordon Wheelock jäi Astorin viimeiseksi aviomieheksi. Liitto kesti vuodet 1945–1955.

Mary Astor kuoli 81-vuotiaana sydäninfarktiinHollywood Hills: Astor 25. syyskuuta vuonna 1987 Woodland Hillsin kaupunginosassa Los Angelesissa Kaliforniassa. Hänet on haudattu Culver Cityyn Kaliforniaan. Astor saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle Hollywoodiin osoitteeseen 6701 Hollywood Boulevard.

 Teokset 
 The Incredible Charley Carewe (1960)
 The Image of Kate (1962)
 The O’Conners (1964)
 Goodbye, Darling, be Happy (1965)
 A Place Called Saturday (1968)

 Lähteet 
 Hollywood Hills: Mary Astor. 

 Viitteet 

 Aiheesta muualla  



 Find a Grave: Mary Astor.

Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät
Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Luokka:Hollywood Walk of Fame
Luokka:Oscar-palkinnon saajat
Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1906 syntyneet
Luokka:Vuonna 1987 kuolleet