Walther Bothe

Walther Wilheim Georg Bothe (8. tammikuuta 1881 – 8. helmikuuta 1957) oli saksalainen Nobel-palkittu fyysikko, matemaatikko ja kemisti. Hän sai Max Bornin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1954 koinsidenssimenetelmän kehittämisestä.

Bothe synti Oranienburgissa lähellä Berliiniä ja opiskeli Berliinin yliopistossa. Max Planck ohjasi hänen väitöskirjaansa joka valmistui juuri ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Vuosina 1913–1930 Bothe työskenteli Valtion fysikaalis-teknisessä tutkimuslaitoksessa (Physikalisch-Technische Reichsanstalt). Siltä hän siirtyi ensin Giessenin, sitten Heidelbergin yliopistoon ja lopulta Max Planck -instituutin johtajaksi.

Bothen kokeellinen työ muodosti tärkeän osan modernin ydinfysiikan perusteista. Hän sai Nobelin koinsidenssimenetelmän kehittämisestä ja siihen liittyivistä tutkimuksista.

Koinsidenssi- eli samanaikaisuusmenetelmässä seurataan kahden laskurin avulla, lähteekö röntgensäteillä pommitetusta vedystä yhtä aikaa sekä valokvantti että irtonainen elektroni.

 Julkaisuja 
  Bothe, W. ja Hans Geiger: "Experimentaler Teil. 1921.
  Bothe, W.: Bemerkung yur vorstehenden Arbeit. 1921.
  Bothe, W.: Remarks on the Leipziger DÒ attempt. 1941.
  Bothe, W.: The distribution of velocity of the neutrons in a braking means. 1942.
  Bothe, W.: The vermehrung of fast neutrons in uranium and some other work from the KWI Heidelberg.
  Bothe, W.: Over radiation protection walls.
  Bothe, W. ja W. Fuenfer: Layer attempts with variation of the u and DÒ thicknesses.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Saksalaiset fyysikot
Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat
Luokka:Max Planck -mitalin saajat
Luokka:Vuonna 1891 syntyneet
Luokka:Vuonna 1957 kuolleet