Anestesiologia

Anestesiologia on lääketieteen erikoisala, jonka osa-alueisiin kuuluu anestesia, kivunhoito, tehohoito ja ensihoito. Yhteistä näille alueille on tarve hallita potilaan peruselintoimintoja tehokkaasti lääkkeiden, pientoimenpiteiden ja laitteiden avulla. Kliinisen erikoisalan virallinen nimi on Suomessa anestesiologia ja tehohoito ja alan erikoislääkäreitä kutsutaan yleisesti anestesiologeiksi tai roolista ja erityispätevöitymisestä riippuen esimerkiksi tehohoito- tai ensihoitolääkäreiksi.


 Osa-alueet 

 Anestesia 

Anestesiatoiminnalla tarkoitetaan leikkausten ja muiden toimenpiteiden mahdollistamiseksi annettavaa puudutusta, kipulääkitystä, nukutusta (yleisanestesia) tai sedaatiota sekä peruselintoimintojen (hengityksen, verenkierron, tajunnan, munuaisten ja maksan toiminnan) valvontaa ja hoitoa näiden toimenpiteiden yhteydessä. 

 Tehohoito 

Tehohoito tarkoittaa kriittisesti sairaan potilaan peruselintoimintojen tukemista, kunnes tehohoidon tarpeen aiheuttanut äkillinen sairaus paranee. Tehohoidossa käytetään tarvittaessa muun muassa hengitystä, verenkiertoa, munuaisia, maksaa ja aivoja tukevia lääkkeitä ja laitteita (esimerkiksi ventilaattorihoito ja keinomunuaishoito). Tehohoito aloitetaan yleensä sairaankuljetuksen aikana tai päivystyspoliklinikalla ja sitä jatketaan teho-osastoilla ja valvontaosastoilla. 

Tehohoidosta vastaavilla lääkäreillä on useimmiten anestesiologian, sisätautien tai lastentautien alan erikoislääkärikoulutus ja lisäksi 2-vuotinen lisäkoulutus tehohoidon alalta (tehohoidon erityispätevyys tai lisäkoulutus). 

 Kivunhoito 

Kivunhoidon alaan kuuluu pitkittyneiden kiputilojen, kuten kroonisen kivun tai syöpäkivun, hallinta. Useissa keskussairaaloissa toimii kivunhallintaan erikoistuneita poliklinikoita.

 Ensihoito 

Ensihoitoon kuuluu ensiapu ja ensihoito äkillisissä vaikeissa sairaustiloissa ja tapaturmissa sairaalan ulkopuolella sekä sairaalassa, kuten esimerkiksi elvytys ja osallistuminen katastrofitilanteiden hoitoon yhdessä muun pelastustoiminnan kanssa.

 Lisäkoulutusohjelmat ja erityispätevyydet 

Anestesiologit voivat pätevöityä tai kouluttautua Suomessa seuraaville osa-alueille:

 Sydänanestesia
 Lasten anestesiologia ja tehohoito
 Neuroanestesiologia ja tehohoito
 Obstetrinen anestesiologia
 Ensihoitolääketiede
 Tehohoitolääketiede
 Verensiirtolääketiede
 Kivunhoitolääketiede
 Palliatiivinen lääketiede
 Sukelluslääketiede ja ylipainehappihoito

 Toimintaympäristöt 

Anestesiologit voivat työskennellä seuraavissa terveydenhuollon yksiköissä ja toimintaympäristöissäPer Rosenberg, Seppo Alahuhta, ym. (toim.). Anestesiologia ja tehohoito. 2014. Duodecim Kustannus Oy.:

 Preanestesia poliklinikka
 Preoperatiivinen anestesiapoliklinikka
 Leikkaus- ja anestesiaosasto
 Jälkivalvontatila (heräämö)
 Päiväkirurginen yksikkö
 Leiko-yksikkö (leikkaukseen kotoa)
 Tehovalvontaosasto
 Tehohoito-osasto
 Akuuttiryhmät (MET-toiminta)
 Kipupoliklinikka
 Synnytysosasto
 Päivystys- ja akuuttiosastot
 Radiologiset yksiköt
 Endoskopiayksiköt
 Ensihoitopalvelu

 Ongelmat 

Anestesian toteuttamiseen liittyvät muun muassa seuraavat ongelmat:

 Anestesiakelpoisuus
 Leikkauskelpoisuus
 Leikkaukseen liittyvä ahdistuneisuus, kipu ja liikkuminen
 Anestesia erilaisissa leikkauksissa
 Anestesia erilaisissa potilasryhmissä
 Vaikea hengitystie
 Leikkauksen jälkeinen pahoinvointi (PONV)

Tehohoidossa anestesiologit hoitavat esimerkiksi seuraavia ongelmia:

 Akuutit elinhäiriöt
 Verenkiertovajaus (sokki)
 Hengitysvajaus ja akuutti keuhkovaurio
 Akuutti munuaisten vajaatoiminta
 Akuutti munuaisvaurio
 Maksan vajaatoiminta
 Hyytymishäiriöt
 Monielinhäiriö
 Vaikeat myrkytykset
 Vaikeat vammat
 Vaikeat infektiot
 Vaikeat elektrolyyttihäiriöt
 Vaikeat happoemästasapainon häiriöt

 Menetelmät 

 Elinhäiriöiden hoito 

Anestesiologiassa käytetään muun muassa seuraavia hengityksen hallintamenetelmiä:

 Naamariventilaatio
 Nieluputki
 Endotrakeaalinen intubaatio
 Kurkunpäänaamari
 Hengityskone

Nestehoito on anestesiologian ydinaluetta. Nestehoidossa käytettäviin infuusionesteisiin kuuluu seuraavia valmisteita:

 Perusnesteet
 Korvausnesteet: Ringer, natriumkloridi 0.9 %, Plasmalyte, natriumkloridi 7.5 %
 Osmoottiset diureetit: mannitoli
 Kolloidit: albumiini, gelatiini, hydroksietyylitärkkelys (HES)
 Ravintonesteet

Jos potilaan verenkuva ei vastaa asetettuja tavoitteita, voidaan infuusionesteiden lisäksi tehdä verensiirtoja. Verituotteisiin kuuluvat punasolut, trombosyyttivalmisteet ja plasmavalmisteet.

Munuaisten korvaushoitoa voidaan toteuttaa hemodialyysillä tai hemodiafiltraatiolla.

 Kanylointi, katetrointi ja pistokset 

Erilaiset suonikanyloinnit kuuluvat anestesiologin perusmenetelmiin parhaan annostelu-, mittaus- ja näytteenottoreitin saamiseksi. Näihin kuuluvat seuraavat:

 Ääreislaskimon kanylointi
 Keskuslaskimon kanylointi
 Valtimon kanylointi
 Kaikuohjattu kanylointi
 Keuhkovaltimokatetrointi

Puudutusten käyttö yleistyy leikkauksissa ja kivun hoidossa. Anestesiologiassa suoritettuihin puudutuksiin kuuluvat esimerkiksi:

 Pintapuudutus
 Infiltraatiopuudutus
 Leikkaushaavan puudutus
 Raajojen johtopuudutukset
 Yläraajan johtopuudutukset
 Yläraajan perifeeriset johtopuudutukset
 Alaraajan johtopuudutukset
 Hartiapunospuudutukset
 Interskaleeninen hartiapunospuudutus
 Lateraalinen sagittaalinen infraklavikulaarinen hartiapunospuudutus
 Aksillaarinen hartiapunospuudutus
 Kylkivälihermopuudutus
 Lannepunospuudutus
 Sakraalipunospuudutus
 Spinaalipuudutus
 Epiduraalipuudutus
 Laskimopuudutus
 Nivelensisäinen puudutus
 Nilkkapuudutus

 Mittaus ja valvonta 

Hengityksen valvontamenetelmiin kuuluvat muun muassa:

 EKG:n takometria
 Kapnometria
 Sivuvirtausspirometria
 Pulssioksimetrian happisaturaatio
 Sisäänhengitetyn ilman happiosamäärä (FiO2)

Verenkierron tilaa voidaan valvoa seuraavilla menetelmillä:

 EKG (CB5-kytkentä)
 Noninvasiivinen verenpaineen mittaus (NIBP, kalvosimen oskillotonometria)
 Suora verenpaineen mittaus (valtimokanyyli ja venymäliuska-anturi)
 Keskuslaskimopaineen mittaus
 Keuhkovaltimopaineen mittaus
 Keuhkokapillaarien kiilapaineen mittaus
 Nestetäyttökoe
 Sydämen kertatilavuuden vaihtelu (SVV)

Myös aivojen toiminnan valvontaan on käytössä useita menetelmiä kuten:

Aivosähkökäyrä (EEG)
 Somatosensoriset herätevasteet (SEP)
 EEG-entropiaindeksi
 EEG-bispektri-indeksi
 Sormen pulssiaallon SPI-indeksi

Kehon lämpötilaa voidaan mitata eri paikoista sen mukaan, ollaanko kiinnostuneita keskeisten vai ääreisosien lämpötilasta ja kuinka herkkä mittauksen on tarve olla lämpötilan muutoksille. Mittausmenetelmiin kuuluvat muun muassa:

 Tärykalvon lämpötilan mittaaminen (infrapuna-anturi)
 Nenänielun lämpötilan mittaaminen
 Ihon lämpötilan mittaaminen
 Ruokatorven lämpötilan mittaaminen
 Peräsuolen lämpötilan mittaaminen
 Virtsarakon lämpötilan mittaaminen
 Keuhkovaltimoveren lämpötilan mittaaminen

Munuaisten toimintaa voidaan tarvittaessa valvoa seuraamalla virtsaneritystä esimerkiksi tunneittain (tuntidiureesi) virtsakatetrin kautta.

 Lääkehoito 

Kivunhoitoon anestesiologiassa käytetään muun muassa seuraavia tavanomaisia lääkeaineita:

 Tulehduskipulääkkeet
 Parasetamoli
 Opioidit: Oksikodoni, oksikodoni-naloksoni
 Epilepsialääkkeet: Gabapentiini ja pregabaliini
 Masennuslääkkeet: Duloksetiini, venlafaksiini, nortriptyliini

Opioideja käytetään myös anestesiassa sedatoivina ja kipua lievittävinä aineina. Anestesiassa opioideista eniten käytettyjä ovat seuraavat:

 Fentanyyli
 Alfentaniili
 Surfentaniili
 Remifentaniili
 Morfiini

Puudutuksissa käytettyihin lääkeaineisiin, puudutteisiin, kuuluvat esimerkiksi:

 Lidokaiini
 Prilokaiini
 Artikaiini
 Mepivakaiini
 Levobupivakaiini
 Ropivakaiini

Laskimoon annosteltaviin anestesia-aineisiin kuuluvat:

 Propofoli
 Deksmedetomidiini
 Ketamiini
 S-ketamiini
 Tiopentaali
 Diatsepaami
 Midatsolaami

Inhaloitavia anestesia-aineita taas ovat muun muassa:

 Sevofluraani
 Isofluraani
 Desfluraani
 Ksenon
 Typpioksiduuli

Liikkumattomuuden turvaamiseksi käytetään anestesiassa myös lihasrelaksantteja, joihin kuuluvat muun muassa:

 Rokuroni
 Vekuroni
 Alkuroni
 Suksametoni

Täsmällistä, automaattista ja jatkuvaa annostelua varten anestesiologiassa käytetään infuusio- ja ruiskupumppuja, kivunhoidossa myös potilasohjattuja ruiskupumppuja (PCA).

 Ensihoitotoimenpiteet 

 Potilaslajittelu (triage)
 Suuronnettomuuksien hallinta
 Hoitoelvytys
 Pleuraontelon hätäkanavointi
 Kardioversio
 Sydämen ulkoinen tahdistus
 Luunsisäinen nestereitti

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Taustatietoa päiväkirurgiasta ja anestesiasta (Vaasan keskussairaala): http://www.vshp.fi/www/paivakirurgia/anestesia/index.asp?MenuID=2
Anaesthesia explained: http://www.rcoa.ac.uk/index.asp?PageID=69 
Tehohoito (Terveyskirjasto): http://www.terveyskirjasto.fi/terveyskirjasto/tk.koti?p_artikkeli=ltt03420
Eläin anestesiologian oppimateriaali (Helsingin yliopisto): Martti Attila, Erja Kuusela, Marja Raekallio ja Outi Vainio (toim.): Eläinanestesiologia, 3. uudistettu painos, Helsingin yliopisto, Eläinlääketieteellinen tiedekunta, Helsinki 2003, ISBN 952-10-1464-4  (pdf)

*