Tuija Parvikko

Tuija Parvikko (s. 1959) on suomalainen poliittisen ajattelun ja teorian tutkija. 1980-luvulla Parvikko oli tuomassa Suomeen italialaisessa ja ranskalaisessa feminismissä vaikuttanutta Luce Irigarayn radikaalia sukupuolieron teoriaa. Hänen ensimmäiset teoksensa ja artikkelinsa käsittelivätkin italialaista feminismiä. Väitöskirjan hän kuitenkin teki Hannah Arendtin poliittisesta ajattelusta ja väiteltyään vuonna 1996 Parvikko on jatkanut tutkimuksiaan poliittisesta ajattelusta keskittyen poliittisen arviointikyvyn ja muistin politiikan teemoihin.

Parvikko on toiminut kolumnistina ja kriitikkona muun muassa Helsingin Sanomiin, Kansan Uutisiin ja Tampereen yliopiston Aikalaiseen. Hän on toiminut valtio-opin yliassistenttina, akatemiatutkijana ja apurahatutkijana Jyväskylän yliopiston historian ja etnologian laitoksella.

 Teoksia 
Henkilökohtainen on poliittista. Italialaisen feministiliikkeen statu nascenti pyrkimyksenä uuteen naisten väliseen poliittiseen kulttuuriin. Jyväskylä: Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunta, 1986.
Luce Irigaray ja miehisen diskurssin kieltämä sukupuoliero. Helsinki: Sosiaali- ja terveysministeriö, 1993.
Responsibility of the pariah. The impact of Bernard Lazare on Arendt’s conception of political action and judgement in extreme situations. Jyväskylä: Sophi, 1996. 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Tuija Parvikon esittely Helsingin Sanomien sivuilla .
Tuija Parvikon kirjoituksia niin & näin -lehdessä.

Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat
Luokka:Suomalaiset kolumnistit
Luokka:Suomalaiset kriitikot
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Vuonna 1959 syntyneet