Veto exclusionis

Veto exclusionis oli katolisten valtioiden epävirallinen veto-oikeus paavinvaalissa eli konklaavissa. Oikeutta ei ole koskaan virallisesti myönnetty millekään valtiolle, vaan kardinaalit saavat tehdä päätöksensä uuden paavin valinnasta itse. Huolimatta veto-oikeuden epävirallisesta asemasta kardinaalit ovat aina paaviuden historian aikana mukautuneet veto-oikeutta käyttäneen valtionpäämiehen tahtoon, vaikkakin ovat paikoin esittäneet protestinsa. 

Veto-oikeudella katoliset valtiot ovat pyrkineet varmistamaan, ettei paavinistuimelle nousisi niille epäedullista ehdokasta. Viimeisen kerran veto-oikeutta käytettiin vuoden 1903 konklaavissa, missä Itävallan keisari Frans Joosef I esti liian ranskalaismielisenä pitämänsä Mariano Rampollan valinnan paaviksi. Tämän konklaavin jälkeen uusi paavi Pius X kumosi vuonna 1904 veto-oikeuden katolisilta valtioilta annetussa apostolisessa perustuslaissa (Commissum Nobis).

Vuoden 1963 konklaavin aikana Generalissimo Francisco Franco yritti estää italialaisen kardinaali Giovanni Battista Montinin valintaa. Hän lähetti kardinaalikollegiolle "neuvoja" espanjalaisen kardinaali Arcadio Larraonan kautta, joka oli tuolloin Rittien kongregaation prefekti. Neuvo laadittiin huolellisesti, jotta se jäisi Pius X:n kieltämien vaikutusmuotojen ulkopuolelle, mutta kardinaalit pitivät Francon toimintaa laittomana.

Luettelo konklaaveista, jossa Veto exclusionisia on sovellettu
 Konklaavi  Paaviehdokas  Veto exclusionisin toteuttaja 
 1644  Giulio Cesare Sacchetti  Espanjan kuningas  Filip IV  1655  Giulio Cesare SacchettiEspanjan kuningas  Filip IV 1669–1670   Benedetto Odescalchi Ranskan kuningas Ludvig XIV  1700  Galeazzo Marescotti Ranskan kuningas Ludvig XIV 1721  Fabrizio Paolucci Pyhä saksalais-roomalainen keisari Kaarle VI ja Espanjan kuningas Filip IV 1721  Francesco PignatelliEspanjan kuningas Filip IV  1730  Giuseppe Renato Imperiali Espanjan kuningas  Filip IV  1758  Carlo Alberto Guidoboni Cavalchini  Ranskan kuningas Ludvig XIV 1774–1775    Giovanni Carlo Boschi Bourbon-hovi 1823  Antonio Gabriele Severoli Itävallan keisari Frans  I  1830–1831    Giacomo Giustiniani Espanjan kuningas Ferdinand VII  1903  Mariano Rampolla Itävalta-Unkarin keisari Frans Joosef I  
Vuoden 1846 paavin konklaavissa Itävallan liittokansleri Klemens von Metternich yritti Itävallan veto-oikeudella vaihtaa kardinaali Giovanni Maria Mastai-Ferretin kardinaali Carlo Gaetano Gaisruckiin, joka saapui liian myöhään Vatikaaniin. Mastai-Ferretti hallitsi paavina 31 vuotta nimellä Pius IX .

 Lähteet 


 Viitteet 

Luokka:Paaviuden historia
Luokka:Konklaavit
Luokka:Latinankieliset sanat ja sanonnat
Luokka:Kirkon ja valtion ero
Luokka:Uskonto ja politiikka