Antti Hannikainen

Antti Juhana Hannikainen (18. heinäkuuta 1910 – 13. tammikuuta 1976) oli suomalainen lakimies, joka toimi oikeusministerinä Sukselaisen II hallituksessa 1959–1961, oikeuskanslerina vuosina 1961–1964 ja korkeimman oikeuden presidenttinä 1964–1975.

 Ura 
Vastavalmistuneena lakitieteen kandidaattina Hannikaisesta tuli Viipurin hovioikeuden ylimääräinen virkamies vuoden 1936 alussa. Samalla vuosikymmenellä hän hoiti myös Rannan tuomiokunnan tuomarin tehtäviä sekä toimi virkaatekevänä puheenjohtajana Viipurin maanjako-oikeudessa. Hannikainen harjoitti 1930-luvun lopulla myös asianajajan ammattia, ensin Aarne Aaltosen asianajotoimistossa Kuopiossa ja sittemmin omistamassaan Pentikäisen toimistossa Viipurissa. Tehtävät vaihtuivat siis uran alusta alkaen taajaan, ja samanaikaisesti tulessa tapasi olla vähintään kaksi rautaa.

Virkanimikkeet muuttuivat talvi- ja jatkosodan aikana: kapteeniksi ylennyt Hannikainen toimi sotatuomarina sekä lukuisissa hallinnollisissa tehtävissä, viimeiseksi sotaylioikeuden viskaalina 1943–1945. Lisäksi hän tuli sota-aikana eduskuntatyöhön eduskunnan oikeusasiamiehen sihteeriksi ja rauhan tultua eduskunnan suuren valiokunnan sihteeriksi. Oikeusasiamiehen varamies ja lainvalmistelukunnan jäsen hänestä tuli 1947. Hannikainen väitteli vuonna 1948 lakitieteen tohtoriksi tieteellisesti täysipainoisella, pidätysoikeutta käsittelevällä väitöskirjallaan.

Tammikuussa 1959 maalaisliittolainen Hannikainen nimitettiin V. J. Sukselaisen toisen hallituksen oikeusministeriksi.

Vuonna 1964 Hannikaisesta tuli korkeimman oikeuden presidentti. Tässä tehtävässä hän toimi lokakuuhun 1975 asti.

 Aiheesta muualla 



Luokka:Suomen oikeusministerit
Luokka:Korkeimman oikeuden presidentit
Luokka:Oikeuskanslerit
Luokka:Suomen Keskustan poliitikot
Luokka:Vuonna 1910 syntyneet
Luokka:Vuonna 1976 kuolleet