Pariisi–Roubaix

Pariisi–Roubaix on yksi maailman vanhimmista polkupyöräkilpailuista. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1896, kun Roubaix’n velodromi oli avattu. Kisaa on ajettu aina nykypäivään saakka, ja vain maailmansodat sekä koronapandemia ovat estäneet sen järjestämisen. Kilpailu kuuluu maantiepyöräilyn "monumentteihin", jotka ovat kaikista arvostetuimpia maantiepyöräilyn klassikkokilpailuista. Kilpailu ajetaan joka vuosi maalis- tai huhtikuussa, mutta sen lähtöpiste ei ole enää Pariisissa, vaan se siirrettiin Compiègnen kaupunkiin vuonna 1968. Kilpailureitin pituus on yli 250 km ja se sisältää useita kivetyksellä päällystettyjä pavé-tieosuuksia. Kilpailu päättyy Roubaix'n ulkovelodromille, jossa ajetaan puolitoista kierrosta rataa ympäri ennen maaliin tuloa. Pariisi–Roubaix on osa UCI World Tour -kilpailusarjaa. Aiemmin kilpailu on ollut osa UCI maailmancupia 1989–2004 ja UCI ProTouria 2005–2007.

Kilpailun luonne
pienoiskuva| Kilpailussa on nähty erilaisia kokeiluja pyörän ajomukavuuden parantamisessa. Kuvassa Uwe Raab ajamassa maantiepyörällä jossa on jousitettu etuhaarukka.
Kilpailun järjestäjänä toimii Amaury Sport Organisation. Kisaa nimitetään yleiskielessä ”pohjoisen helvetiksi” tai ”klassikkojen kuningattareksi”. Kilpailuun kuuluu lukuisia nupukivisiä osuuksia, kuten esimerkiksi Puun risteys (Carrefour de l’Arbre), mikä lisää kilpailijoiden kaatumisen ja loukkaantumisen riskiä melkoisesti. Myös sateisella säällä on oma osuutensa liukkauden ja vaikeakulkuisuuden syntyyn. Erityisen hankala on kivitieosuus Trouée d'Arenberg -kaivanto eli ns. "Arenbergin metsä", joka lisättiin kilpailuun alueella työskennelleen kilpapyöräilijän Jean Stablinskin ehdotuksesta vuonna 1968. Tämä nupukiviosuus on virallisesti nimeltään ”Drève des Boules d'Hérin”. Vuonna 1998 Johan Museeuw loukkasi polvensa vakavasti kaatuessaan osuudella. Osuus ei ollut mukana vuoden 2005 kilpailussa, koska pinnanalaiset sortumat olivat liiaksi vaikuttaneet tien pintarakenteen kuntoon. Tästä huolimatta vuonna 2005 kilpailuun kuului 54,7 km mukulakiviosuuksia. Kaivannon kunnostus- ja saneeraustyöt käynnistettiin välittömästi keväällä 2005, ja osuus oli jälleen mukana vuoden 2006 kilpailussa.

Muut osuudet kiertelevät kapeita teitä sokerijuurikasvainioiden lomassa ja ne on mahdollista ajaa vain tiukassa peräkkäisjonossa. Sateinen kilpailusää tekee reilin mutaiseksi, mikä lisää ajamisen vaikeutta ja riskien määrä moninkertaistuu.

Saavutuksia
Kilpailun suurin keskinopeus, 45,204 km/h, on belgialaisen Greg Van Avermaetin hallussa vuodelta 2017. Eniten voittoja kilpailussa ovat ottaneet belgialaiset Tom Boonen ja pyöräilylegenda Roger De Vlaeminck, jotka ovat voittaneet neljästi. De Vlaeminck voitti vuosina 1972–1977. Saavutuksen kunniaksi hänelle myönnettiin palkinnoksi yksi mukulakivi. Ranskalainen Octave Lapize, belgialaiset Gaston Rebry, Rik Van Looy, Eddy Merckx ja Johan Museeuw sekä italialainen Francesco Moser sekä sveitsiläinen Fabian Cancellara ovat kukin voittaneet kilpailun kolmasti. Italialainen Jules Rossi voitti kilpailun vuonna 1937 ja hänen maanmiehensä Fausto Coppi vuonna 1950. Vuonna 1896 ensimmäistä kertaa järjestetyn kilpailun voitti saksalainen Josef Fischer, joka oli vuoteen 2015 saakka ainoa saksalaisvoittaja kilpailussa. Voitoista 57 on mennyt belgialaisille.

Merkittäviä ajajia
Kilpaa pidetään suuressa arvossa. Useat tunnetut kilpapyöräilijät ovat voittaneet sen. Legendaarisia nimiä ovat ensimmäisen Ranskan ympäriajon voittaja Maurice Garin (1897, 1898) sekä Fausto Coppi (1950) ja Louison Bobet (1956). Lähivuosikymmentien legendoja ovat viisinkertainen Tourin voittaja Eddy Merckx (1968, 1970, 1973) ja Bernard Hinault (1981).

Voittajat

1896  Josef Fischer
1897  Maurice Garin
1898  Maurice Garin (2.)
1899  Albert Champion
1900  Émile Bouhours
1901  Lucien Lesna
1902  Lucien Lesna (2.)
1903  Hippolyte Aucouturier
1904  Hippolyte Aucouturier (2.)
1905  Louis Trousselier
1906  Henri Cornet
1907  Georges Passerieu
1908  Cyrille Van Hauwaert
1909  Octave Lapize
1910  Octave Lapize (2.)
1911  Octave Lapize (3.)
1912  Charles Crupelandt
1913  François Faber
1914  Charles Crupelandt (2.)
1919  Henri Pélissier
1920  Paul Deman
1921  Henri Pélissier (2.)
1922  Berten Dejonghe
1923  Henri Suter
1924  Jules Van Hevel
1925  Felix Sellier
1926  Julien Delbecque
1927  Georges Ronsse
1928  André Leducq
1929  Charles Meunier
1930  Julien Vervaecke
1931  Gaston Rebry
1932  Romain Gijssels
1933  Sylveer Maes
1934  Gaston Rebry (2.)
1935  Gaston Rebry (3.)
1936  Georges Speicher
1937  Jules Rossi
1938  Lucien Storme
1939  Emile Masson jr
1943  Marcel Kint
1944  Maurice Desimpelaere
1945  Paul Maye
1946  Georges Claes
1947  Georges Claes (2.)
1948  Rik Van Steenbergen
1949  André Mahé ja           Serse Coppi 
1950  Fausto Coppi
1951  Antonio Bevilacqua
1952  Rik Van Steenbergen (2.)
1953  Germain Derijcke
1954  Raymond Impanis
1955  Jean Forestier
1956  Louison Bobet
1957  Fred De Bruyne
1958  Leon Van Daele
1959  Noel Fore
1960  Pino Cerami
1961  Rik Van Looy
1962  Rik Van Looy (2.)
1963  Emiel Daems
1964  Peter Post
1965  Rik Van Looy (3.)
1966  Felice Gimondi
1967  Jan Janssen
1968  Eddy Merckx
1969  Walter Godefroot
1970  Eddy Merckx (2.)
1971  Roger Rosiers
1972  Roger De Vlaeminck
1973  Eddy Merckx (3.)
1974  Roger De Vlaeminck (2.)
1975  Roger De Vlaeminck (3.)
1976  Marc Demeyer
1977  Roger De Vlaeminck (4.)
1978  Francesco Moser
1979  Francesco Moser (2.)
1980  Francesco Moser (3.)
1981  Bernard Hinault
1982  Jan Raas
1983  Hennie Kuiper
1984  Seán Kelly
1985  Marc Madiot
1986  Seán Kelly (2.)
1987  Éric Vanderaerden
1988  Dirk Demol
1989  Jean-Marie Wampers
1990  Eddy Planckaert
1991  Marc Madiot (2.)
1992  Gilbert Duclos-Lassalle
1993  Gilbert Duclos-Lassalle (2.)
1994  Andrei Tšmil
1995  Franco Ballerini
1996  Johan Museeuw
1997  Frédéric Guesdon
1998  Franco Ballerini (2.)
1999  Andrea Tafi
2000  Johan Museeuw (2.)
2001  Servais Knaven
2002  Johan Museeuw (3.)
2003  Peter Van Petegem
2004  Magnus Bäckstedt
2005  Tom Boonen
2006  Fabian Cancellara
2007  Stuart O'Grady
2008  Tom Boonen (2.)
2009  Tom Boonen (3.)
2010  Fabian Cancellara (2.)
2011  Johan Van Summeren
2012  Tom Boonen (4.)
2013  Fabian Cancellara (3.)
2014  Niki Terpstra
2015  John Degenkolb
2016  Mathew Hayman
2017  Greg Van Avermaet
2018  Peter Sagan
2019  Philippe Gilbert
2021  Sonny Colbrelli
2022  Dylan van Baarle
2023  Mathieu van der Poel
2024  Mathieu van der Poel (2.)

Paris–Roubaix Femmes
Vuodesta 2021 alkaen ajettu naisten Pariisi-Roubaix on osa UCI Women's World Tour -kilpailusarjaa. Kilpailu oli tarkoitus järjestää ensimmäisen kerran jo 2020, mutta se peruuntui koronaviruspandemian takia. Lokakuussa 2021 miesten kilpailua edeltävänä päivänä järjestetyn ensimmäisen naisten kilpailun voitti britti Elizabeth Deignan, 80 kilometrin irtiotolla ennen maalia.   Vuonna 2022 kilpailu järjestettiin tavalliseen tapaan huhtikuussa, jolloin naisten kilpailu oli miesten kilpailua edeltävänä päivänä. Tuolloin voittajaksi polki italialainen Elisa Longo Borghini.

Voittajat
 2021  Elizabeth Deignan
 2022  Elisa Longo Borghini
 2023  Alison Jackson
 2024  Lotte Kopecky

Lähteet
Kilpailuorganisaation viralliset sivut 
Kilpailun ystävien sivut  

Viitteet

 Aiheesta muualla 

Kilpailun viralliset kotisivut 

*