Tanskan kuningaskunta

Tanskan kuningaskunta (tansk. Rigsfællesskabet, fäär. Ríkisfelagsskapurin, grön. Naalagaaffeqatigiit) tai Tanskan valtakunta on kolmesta autonomisesta osasta koostuva perustuslaillinen monarkia. Tanskan valtakuntaan kuuluvat Tanska, Färsaaret ja Grönlanti. Alueen hallinnollinen keskus sijaitsee Tanskassa. Osien suhteet on määritetty dokumentissa nimeltä Rigsfællesskabet. Kolmesta alueesta vain Tanska kuuluu Euroopan unioniin.

 Hallinto ja politiikka 

Kuningaskunnan lainsäädännöllisenä elimenä toimii Folketinget, joka koostuu 179 jäsenestä. Pääosa kansanedustajista valitaan Tanskasta, Grönlannilla ja Färsaarilla on kummallakin kaksi edustajaa. Parlamenttivaalit järjestetään joka neljäs vuosi, mutta pääministeri voi halutessaan määrätä uudet vaalit. 

 Historia 

700-luvulta 1000-luvulle viikingit löysivät ja asuttivat Shetland-, Orkney- ja Färsaaret sekä Islannin ja Grönlannin. Lisäksi he yrittivät asuttaa Vinlandia. Viikingit valtasivat osia Englannista, Irlannista ja Normandiasta. He myös perustivat Kiovan Rusin. Viikingit kävivät kauppaa Grönlannista Konstantinopoliin ulottuvalla alueella. Tanska-Norja muodostettiin vuonna 1536 ja se hallitsi vuonna 1814 solmittuun Kielin sopimukseen saakka. 

Islanti sai autonomian vuonna 1874 ja itsenäistyi vuonna 1918. Tanskan kuningas säilyi kuitenkin Islannin hallitsijana vuoteen 1944 saakka, jolloin Islannista tuli tasavalta. Tanskan kuningaskunta liittyi Euroopan talousyhteisöön (nyk. Euroopan unioni), ilman Färsaaria, vuonna 1973. Grönlanti erosi EEC:stä vuonna 1985. Grönlannissa järjestettiin kansanäänestys itsehallinnosta vuonna 2008 ja maa harkitsee itsenäistymistä, jos alueelta löydetään riittävästi luonnonvaroja valtion menojen turvaamiseksi. 

 Lähteet 

Luokka:Tanskan hallinto