18. divisioona (jatkosota)

18. divisioona oli Pohjois-Hämeen sotilasläänin perustama divisioona. Kyseiseen sotilaslääniin kuuluivat Pirkka-Hämeen ja Jyväskylän suojeluskuntapiirit.Sotatieteen laitos: "Jatkosodan historia" osa 1 s.62 ja 101-102 Divisioonaan kuului lisäksi Saimaan suojeluskuntapiirin perustamia yksiköitä.

Jatkosodan hyökkäysvaiheessa, Kilpolan taistelujen aikana elokuussa 1941, 18 divisioona eteni kohti Vuoksea venäläisten puolustusrintamaan syntyneestä aukosta, ylitti Vuoksen ja valtasi sillanpääaseman Hopeasalmella. Se oli ratkaiseva murto puna-armeijan puolustusrintamaan.

Perustaminen
Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat muun muassa seuraavat yksiköt:Sotatieteen laitos: "Jatkosodan historia" osa 1 s.101-102
Jalkaväkirykmentti 6 (JR 6) perustettiin 6. prikaatin asevelvollisista Sulkavalla
Jalkaväkirykmentti 27 (JR 27) perustettiin Oriveden ja Mäntän alueilla
Jalkaväkirykmentti 48 (JR 48) perustettiin Lievestuoreella, Vesangassa ja Keuruulla
Kenttätykistörykmentti 19:n (KTR 19) I patteristo muodostettiin 6. prikaatin patteristosta ja II sekä III patteristo Keski-Suomen reserviläisistä
Raskas patteristo 26 (RaskPsto 26)
Kevyt osasto 7 (KevOs 7)
Pioneeripataljoona 23 (PionP 23)
Viestipataljoona 24 (VP 24)
253. ilmatorjuntakonekiväärikomppania (253. ItKKK)

18. divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaisesti, joka pääsääntöisesti onnistuikin, tosin joidenkin materiaalierien osalta määrävahvuuksia ei saavutettu.

Ennen elo-syyskuun 1941 Viipurin operaatiota divisioonaan kuului myös Kevyt prikaati T, eversti Matti Tiiaisen komentama nopeiden joukkojen pienoisyhtymä.Jatkosodan pikkujättiläinen 2005, 242

Tammikuun puolivälissä 1942 divisioonalle alistettiin Karjalankannakselle jääneet lakkautetun 12. divisioonan yksiköt.

Komentajat 
Divisioonankomentajina olivat:
eversti Aaro Pajari (3. lokakuuta 1941 kenraalimajuri) 18. kesäkuuta 1941 – 7. tammikuuta 1943
kenraalimajuri Paavo Paalu 7. marraskuuta 1943 – 29. kesäkuuta 1944
eversti Otto Gustaf Snellman 29. kesäkuuta – 30. heinäkuuta 1944
eversti Väinö Oinonen 1. elokuuta – 16. joulukuuta 1944

Tappiot

Yhtymien Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan 18. divisioonan kokonaistappiot kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina olivat yhteensä 10 184 henkilöä.Sotatieteen laitos:"Jatkosodan historia" osa 6 s.494

Katso myös
Karjalankannaksen valtaus 1941
Kannaksen suurhyökkäys 1944
Talin–Ihantalan taistelu

Lähteet

 Viitteet 

Luokka:Jatkosodan suomalaiset divisioonat