RDS-1

Räjähdyksen teho oli 22 kilotonnia (kT). RDS-1 muistutti hyvin paljon, jopa ulkonäköä myöten, Yhdysvaltojen Fat Man -ydinpommia. Pommin pyrstö oli aerodynaamisempi kuin Fat Man -pommissa. Lisäksi sen kärjessä sijainneet lähisytyttimet muistuttivat suuria "kalansilmiä". Nämä olivat merkittävimmät poikkeukset Fat Maniin. Pommityypin merkittävimmät kehittelijät olivat Igor Kurtshatov sekä Pjotr Kapitsa.

Nimen "RDS" alkuperänä on koodinimi "reaktiomoottori S" (). Myös Neuvostoliiton myöhemmät ydinpommit nimettiin kirjainyhdistelmällä RDS, mutta käyttäen eri mallinumeroita.pienoiskuva|Maketti on Moskovan Polyteknisestä museosta, ja on Izdelije 501:n mallinen.

Pommi perustui yksivaiheiseen ydinpommisuunnitteluun (), jota hyödynsi useampikin ns. alkusarjan ydinase. Neuvostoliitto kehitti myöhemmin itsenäisesti, samoihin aikoihin Yhdysvaltojen kanssa, oman ratkaisunsa kaksivaiheiseen vetypommiin (nk. Tellerin-Ulamin muotoilu; Alarm Clock - herätyskello). Kolmivaiheisesta, kiihdytetystä fissiopommista (fissio-osittainen fuusio-fissio) käytettiin Neuvostoliitossa nimeä "voitaikinapasteija" (), kun taas Yhdysvalloissa pommin mallinnus tunnettiin nimellä "kerroskakku" (). thumb|Neuvostoliiton valmistamaan ensimmäiseen ydinpommiin, "Joe-1":een eli RDS-1:een ja sen kehittelyyn liittyvä pohjapiirros. Sen välitti David Greenglass.

Pommia seurasivat voimakkaammat RDS-2 sekä RDS-3.https://www.globalsecurity.org/wmd/world/russia/rds-3.htm Viitattu 18.12.2021.

 Lähteet 
http://nuclearweaponarchive.org/Russia/Sovwpnprog.html 

 Viitteet 

Luokka:Neuvostoliiton ydinpommit
Luokka:Ydinkokeet