Ahokirkiruoho

Ahokirkiruoho (Gymnadenia conopsea subsp. conopseaSuomen Lajitietokeskus: Ahokirkiruoho – Gymnadenia conopsea subsp. conopsea Viitattu 31.1.2022., aiemmin var. conopsea) Euroopassa ja Aasiassa tavattava kämmekkäkasvi. Suomessa sitä tavataan Etelä- ja Keski-Suomessa. Kasvi on taantunut Suomessa voimakkaasti ja on rauhoitettu Pohjois-Pohjanmaan eteläpuolella.Ympäristöministeriö: Luonnonsuojeluasetuksessa rauhoitetut lajit Viitattu 20.10.2009.

Ahokirkiruoho on punakirkiruohon yksi alalaji tai aiemmin muunnos. Toinen Suomessa tavattava lajin alalaji on hennompikokoinen lettokirkiruoho (subsp. alpina, syn. var. lapponica).

 Ulkonäkö ja koko 
Tanakkavartinen ahokirkiruoho kasvaa 30–50 cm korkeaksi. Kasvin juurimukulat ovat liuskaisia. Lehdet ovat vajaan senttimetrin levyisiä, 5–20 cm pitkiä, tasasoukkia ja täplättömiä. Kukinto on tasapaksu, tiheä tähkä, jossa kukkia on 30–50 kappaletta. Kukat ovat tuoksuvia, aniliininpunaisia tai harvoin valkoisia. Kukan huuli on matalaan kolmiliuskainen, kannus pitkä ja hoikka. Ahokirkiruoho kukkii kesä-elokuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 500.

pienoiskuva|vasen|200px|Punakirkiruohon kukka.
pienoiskuva|Kukka
Muista Suomessa kasvavista kämmekkälajeista ahokirkiruoho muistuttaa maariankämmekkää, mutta sen kukista ja lehdistä puuttuvat maariankämmekälle ominaiset pilkut.Pohjois-Karjalan ympäristökeskus: Uhanalainen ahokirkiruoho – näyttävän punakukkaisen kämmekkäkasvin etsintäkuulutus Pohjois-Karjalassa Viitattu 20.10.2009.

Ahokirkiruohon pölyttäjinä toimivat kimalaiset ja perhoset.Kämmekät, Suomen orkideat 1987, s. 67.

 Levinneisyys 
Punakirkiruohon muunnoksia tavataan laajalla alueella, joka ulottuu Irlannista ja Ranskasta itään läpi Euroopan ja Venäjän keskiosien Kiinaan ja Japaniin saakka. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Italiaan ja Kreikkaan, ja pohjoisessa Pohjois-Skandinaviaan. Punakirkiruohon muunnosten esiintymien levinneisyyttä Suomessa ei tunneta tarkkaan.Kasviatlas 2008: Kirkiruohot Viitattu 20.10.2009. Yleisesti voi kuitenkin todeta, että ahokirkiruohoa tavataan Etelä- ja Keski-Suomessa lettokirkiruohon levinneisyysalueen painottuessa Pohjois-Suomeen. Aikaisemmin varsin yleinen ahokirkiruoho on tavallinen enää paikoin Ahvenanmaalla ja Itä-Suomessa.

 Elinympäristö 
Ahokirkiruoho kasvaa kalkkipitoisessa maassa valoisilla paikoilla. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat ahot ja laitumet sekä kuivahkot niityt. Vielä 1800–1900-lukujen taitteessa ahokirkiruoho oli yleinen kämmekkä. Alalaji on sittemmin voimakkaasti taantunut ahojen ja muiden kasvupaikkojen vähennyttyä perinteisen laidunnuksen, niiton ja kaskeamisen loppumisen myötä.

 Lähteet 
 Kämmekät, Suomen orkideat. Toim. Korhonen, Mauri & Vuokko, Seppo. Forssan kustannus Oy, Forssa 1987.
 Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998.

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Pohjolan kasvien pauloissa: Gymnadenia conopsea subsp. conopsea - punakirkiruoho subsp. ahokirkiruoho
 Kasviatlas 2022: Ahokirkiruohon (Gymnadenia conopsea subsp. conopsea) levinneisyys Suomessa.

Luokka:Kirkiruohot
Luokka:Suomen vaarantuneet kasvit