Kuitia

Kuitia () on 1400-luvulla rakennettu kartanolinna Paraisilla.

Historiaa
Paraisten kaupungissa Lemlahdensaaren pohjoisosassa sijaitseva Kuitian linna on vanhin Suomessa säilynyt kartano. Sen rakentamisen pani alulle valtaneuvos Joachim Fleming oletettavasti 1480-luvulla. Jo aiemmin Kuitia mainitaan asuttuna kartanona 1400-luvun alussa. Sen varhaisin tunnettu omistaja oli Turun piispa Maunu Tavast. Vuonna 1439 hän lahjoitti kartanon veljelleen Jöns Olofinpojalle sekä tämän vaimolle Marta Klauntyttärelle, joka oli Turun linnan päällikön Klaus Lydekenpoika Djäknin tytär. Joachim Fleming oli Marta Klauntyttären tyttärenpoika, ja hän peri Kuitian vuonna 1477.

Maantieteellisesti Kuitia sijaitsee 400 metriä merestä, Pitosalmesta. Keskiajalla meri lainehti lähellä kartanoa, sillä lähimmät rantapellot ovat alle kymmenen metriä korkeammalla kuin nykyinen merenpinta. Kivilinna rakennettiin niinä levottomina aikoina, jolloin juutit purjehtivat ja ryöstivät Suomen rannikkoa. Sillä on varmasti ollut myös puolustuksellinen tarkoitus. Aivan lähellä on korkea mäki, meren puolelta jyrkkärinteinen Råbäckbergen, joka on saattanut olla muinainen linnavuori.

Kivilinna
Kuitian linna on rakennettu luonnonkivistä muuraamalla. Tiiliä on käytetty ovien ja ikkunoiden pieliin sekä kellariholveihin. Linnassa on kellarikerroksen päällä kolme kerrosta, joihin pääsee keskellä taloa olevaa portaikkoa. Eteläpäässä on poikittain kivinen siipirakennus, joka on ilmeisesti rakennettu samaan aikaan päälinnan kanssa, mutta josta mahdollisesti on myöhemmin purettu kaksi ylintä kerrosta. Linnan rakennutti valmiiksi Joachimin poika, amiraali ja valtaneuvos Erik Fleming.

Kivilinna on ainakin 1900-luvun alkupuolella ollut vilja-aittana. Rakennuksen kaksi ylempää kerrosta ovat aikoinaan sisältäneet asuin- ja juhlahuoneita, kuten Flemingien ajoista muistuttavista maalausjäänteistä kattoparruissa ja sivupenkeillä varustetuista ikkunoista on voitu päätellä.Kuitia, Tietosanakirja. Osa 4, palsta 1688, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1912

Uusi päärakennus
Tilan uusi, kivilinnan lähellä sijaitseva päärakennus, on rakennettu 1700- ja 1800-luvulla. Kartano on ollut jatkuvasti asuttuna, ja se oli af Heurlinin suvun omistuksessa 1800-luvulta 2010-luvulle. Viimeksi kartanon omistajana oli agronomi ja maatalousyrittäjä Anders af Heurlin. Vuonna 2014 kartanon osti Cargotecin hallituksen puheenjohtaja Ilkka Herlin ja ympäristövaikuttaja Saara Kankaanrinta. Kartano on suojeltu asemakaavalla vuonna 1997, ja sen viimeisin peruskorjaus valmistui vuonna 2022. Saneerauksen pääsunnittelijana toimi Saatsi arkkitehdit Oy.

Koetila
Herlin ja Kankaanrinta ovat perustaneet Kuitiaan koetilan, jossa harjoitetaan mahdollisimman vähän Itämerta kuormittavaa maataloutta, tutkitaan hiilensidontaa ja kehitetään ympäristöystävällisiä lannoitteita. Maatilalla on yhteensä 250 hehtaaria viljelysmaata, jossa kasvaa tällä hetkellä vehnää, kauraa, ohraa ja sokerijuurikkaita. Tavoitteena on, että maatilalla kehitetään entistä parempia lannoitteita ja yhä tehokkaampia luonnonmukaisia viljelymenetelmiä. Tulevaisuudessa tilalla aletaan harjoittaa myös karjankasvatusta. Kartano on mukana CarbonToSoil -projektissa.

Suojeltu
Vuonna 2009 Museovirasto määritteli Kuitian kartanolinnan valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. 

Kulttuurissa
Ilmari Unhon ohjaaman vuonna 1951 valmistuneen seikkailuelokuvan Sadan miekan mies ulkokuvaukset tehtiin Kuitian kartanon ympäristössä.

 Lähteet 

 Kansallisbiografia 
 Dahl, Kaj & Gardberg, C. J. 2005: Suomen kartanoita. Otava, Helsinki.

Viitteet

 Aiheesta muualla 

 Kuitian kartanolinna. Retkipaikka.


Luokka:Suomen kartanot
Luokka:Suomen linnat
Luokka:Suomen keskiaika
Luokka:Paraisten rakennukset ja rakennelmat
Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Luokka:Varsinais-Suomen historia
Luokka:Suomen 1400-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat