Kai von Fieandt

Kai Viktor Johannes von Fieandt (24. elokuuta 1909 Helsinki – 18. heinäkuuta 2000 Espoo) oli Helsingin yliopiston psykologian professori.

Opiskeluaikanaan von Fieandt toimi Akateemisessa Karjala-Seurassa. Vuonna 1951 von Fieandt nimitettiin Helsingin yliopiston ensimmäiseksi psykologian professoriksi. Vuonna 1966 perustettiin virallisesti toinen professuuri, jolloin Kai von Fieandtin opetusalaksi määriteltiin yleinen psykologia ja Arvo Lehtovaaran opetusalana oli soveltava psykologia. Von Fieandt jäi professorin virastaan eläkkeelle vuonna 1973.

Työssään von Fieandt keskittyi hahmopsykologian ja kokeellisen psykologian tutkimukseen. Hänen perustutkimusteoksistaan tunnetuin on Havaitsemisen maailma. Hänen viimeinen teoksensa käsitteli Gibsonin pintagradientteja. Hän standardoi tunnetuimman älykkyystestin WAIS:in suomalaisiin olosuhteisiin. Suomen lisäksi von Fieandt teki tutkimustyötä Yhdysvalloissa Cornellin, Texasin ja Coloradon yliopistoissa. Hän teki myös aktiivisesti pohjoismaista yhteistyötä.

Sota-aikana von Fieandt toimi Mikkelissä Suomen armeijan päämajassa sotajoukkojen mielialan raportoijana. Hän oli perustamassa Suomen sotilaspsykologista seuraa, jonka kunniapuheenjohtajaksi hänet kutsuttiin vuonna 1969. Hän oli myös Suomen sotatieteellisen seuran ja Suomen sotilassosiologisen seuran kutsujäsen. Vuosina 1966–1973 hän toimi Lappeenrannan kesäyliopiston rehtorina. Hänellä oli kesäasunto Ristiinassa, ja hän oli perustamassa Helsingin Ristiina-seuraa, jonka kunniajäseneksi hänet kutsuttiin vuonna 1980.
Katso myös
 von Fieandt

 Lähteet 

Kirjallisuutta



Luokka:Suomalaiset psykologit
Luokka:Helsingin yliopiston professorit
Luokka:Vuonna 1909 syntyneet
Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Suomalaiset aateliset