Kaapelitehdas

Kaapelitehdas on Helsingin Salmisaaressa sijaitseva entinen Suomen Kaapelitehdas Oy:n tehdasrakennus, joka on nykyisin kulttuurikäytössä. Kaapelitehtaan rakennus ja vanha teollisuusympäristö on suojeltu.

Kaapelitehdas on yksi Suomen suurimpia kulttuurikeskuksia.

 Historia 
 1939–1991 (Suomen Kaapelitehdas ja Nokia) 
Kaapelitehtaan on suunnitellut Wäinö Gustaf Palmqvist ja rakennuttanut Suomen Kaapelitehdas Oy. Palmqvist on suunnitellut myös Suomen Kaapelitehtaan aiemman tehtaan, nykyisen Merikorttelin Punavuoressa. Rakennusta rakennettiin vuosina 1939–1944. Tehtaalla alettiin valmistaa sähkö- ja puhelinkaapeleita vuonna 1943. Rakennukseen tehtiin lisäosa vuonna 1948. 

Kun toinen lisäosa valmistui vuonna 1954, rakennuksesta tuli Suomen suurin. Suurimpana se pysyi 1970-luvulle asti. Rakennuksessa oli 262 000 kuutiota ja sen lattiapinta-ala oli noin 56 000 neliömetriä. 

Yhtiö alkoi tehdä yhteistyötä Helsingin yliopiston ja teknillisen korkeakoulun kanssa, ja vuonna 1960 rakennukseen tuotiin 35 miljoonan markkaa maksanut Elliot-tietokone ja seuraavana vuonna myös 162 miljoonan markan arvoinen Siemens 2002 -tietokone. Suomen Kaapelitehdas teki kondensaattoreihin ja alumiiniprofiileihin erikoistuneesta elektroniikkatuotannosta ja tietokoneosastoista omat yksiköt. Elektroniikkaan investoitiin, sillä yhtiö halusi kehittää puhelintekniikkaa. Se suunnitteli esimerkiksi radiopuhelimia puolustusvoimille. Liiketoiminnasta syntyi sittemmin Nokian Mobira. Vuonna 1967  Suomen Kaapelitehdas Oy fuusioitiin puunjalostukseen keskittyneeseen Nokiaan. Kaapelitehtaan toimitusjohtaja Björn Westerlund nimitettiin Nokia-yhtymän toimitusjohtajaksi. Kaapelitehtaasta muodostui Nokia Kaapeli, joka oli Oy Nokia Ab:n itsenäinen teollisuusryhmä. 

Kun idänkauppa hiljeni 1980-luvulla, Nokia päätti sulkea tehtaan. Tuotantotoiminnan lakattua Kaapelitehtaassa Oy Nokia Ab alkoivat vuokrata tiloja taiteilijoille vuonna 1987. Ensimmäiset vuokralaiset olivat Raoul Björkenheim ja Stefan Bremer. Samana vuonna perustettiin Kaapelitehdastyöryhmä. Arkkitehti Jan Söderlund ehdotti, että rakennus purettaisiin osittain ja keskuspiha katettaisiin lasilla. Remontin hinnaksi arvioitiin 350 miljoonaa markkaa. Kalliin remontin vuoksi tilojen vuokrat olisivat nousseet liian korkeiksi taiteilijoille.

Tehtaan vuokralaiset perustivat vuonna 1989 Pro Kaapelin. Arkkitehdit Pia Ilonen ja Jan Verwijnen tekivät uuden suunnitelman tilojen käytöstä. Se oli merkittävästi edullisempi kuin aiempi suunnitelma. Suomen 1990-luvun alun laman aikana kiinteistöjen hinnat laskivat, samoin into rakentaa. Kaapelitehdas suojeltiin osittain. Vuonna 1990 Jörn Donnerin johtama kulttuurikomitea ehdotti, että syntynyttä toimintaa kehitettäisiin ilman kallista remonttia. Kulttuuriasiainkeskus tuki ehdotusta. Helsingin apulaiskaupunginjohtajana toiminut Erkki Tuomioja ja Nokia sopivat tilojen käytöstä. Helsingin kaupunki perusti Kiinteistö Oy Kaapelitalon syksyllä 1991.

 1992– (Kaapelitalo) 
Alkuvuonna 1992 Kaapelitehtaan päärakennuksen omistus siirtyi Kiinteistöosakeyhtiö Kaapelitalolle. Rakennuksen C-osan Nokia jätti vielä omaan käyttöönsä. Rakennus oli suurin kulttuuritarkoituksiin kunnostettu tehdashalli Euroopassa, neliöitä siinä oli 41 400. Kaapelitehtaan hallituksen puheenjohtajaksi nimitettiin Jörn Donner. Kiinteistöön toivottiin taiteilijoiden ja käsityöläisten lisäksi museioita, filmiyhtiöitä, pienkustantamoita ja mainoskuvastudioita. Teatterimuseon, hotelli- ja ravintolamuseon ja valokuvataiteen museon kanssa tehtiin sopimus, jonka mukaan Helsinki remontoisi niille sopivat tilat ja tukisi museoita vuokrakustannuksissa. Helsingin kulttuuriasiainkeskus vuokrasi tuhat neliöitä, joita se aikoi vuokrata taiteilijoille. Ensimmäisiin vuokralaisiin kuului kamariorkesteri Avanti ja Zodiak-tanssiryhmä.

Kaapelitehtaalla oli 1990-luvulla tärkeä rooli suomalaiselle konemusiikkikulttuurille ja reiveille.

Kaapelitehtaasta tuli Euroopan itsenäisten kulttuurikeskusten (Trans Europe Halles) jäsen vuonna 1995.

Vuonna 2001 Kaapelitalon toimitusjohtajana toimi Pekka Timonen. 99 prosenttia Kaapelitehtaan tiloista oli käytössä ja tiloissa työskenteli noin 900 ihmistä. Tiloissa oli muun muassa kolme museota, kahdeksan galleriaa, työtilat sadalle taiteilijalle ja treenikämpät 60 bändille, taidekouluja, kokoustiloja, radio- ja tv-asemia, urheilutiloja, tanssi- ja teatterinäyttämöitä. Talon vuokralaisiin kuului esimerkiksi HIM, mattoja valmistanut Woodnotes, Matila & Röhr Productions, Rumban kustantaja, Stefan Bremer ja Killer. Rakennuksessa järjestettäviin tapahtumiin osallistui vuosittain noin 200 000 henkilöä.

Tanssin talo -työryhmä esitti vuonna 2015, että Tanssin talon paikaksi Kaapelitehtaan yhteyteen rakennettavaa uudisrakennusta. Myös Kaapelitehtaan sisällä olevia tiloja peruskorjattiin Tanssin talon käyttöön. Tanssin talo avattiin helmikuussa 2022. Hankkeen kannalta tärkeitä olivat Jane ja Aatos Erkon säätiön, Suomen valtion ja Helsingin kaupungin päätökset osallistua Tanssin talon rahoitukseen. JKMM-arkkitehtien Teemu Kurkela vastasi uudisosan suunnittelusta, Ilo-arkkitehtien Pia Ilonen vastasi Pannuhallin muutostöistä.

 Organisaatio 
Helsingin kaupungin omistama Kiinteistö Oy Kaapelitalo -yhtiö omistaa Kaapelitehtaan, Suvilahden vanhan voimalaitosalueen ja Vallilassa sijaitsevan Nilsiänkatu 10 -kiinteistön.

Kiinteistö Oy Kaapelitalo vastaa kokonaisuuden kehittämisestä, tilojen vuokrauksesta ja rakennuksen peruskorjaamisesta. Kaapelitehdas on riippumattomien eurooppalaisten kulttuurikeskusten Trans Europe Halles -verkoston jäsen. Verkostoon kuuluu noin 100 keskusta eri puolilla Eurooppaa.

 Rakennus 
Kaapelitehdas oli alunperin valkoinen. Vuonna 2019 tehtaan kokonaispinta-ala oli noin 56 000 neliömetriä, josta hiukan alle 35 000 neliömetriä on vuokrattu pitkäaikaisin sopimuksin yli 250 vuokralaiselle. Tiloja vuokrataan vuorokausi kerrallaan erilaisiin tapahtuma-, näyttely- ja esitystarkoituksiin.

Kahdeksannessa kerroksessa sijaitsee Verner-sauna. Paikalla oli aikoinaan Suomen Kaapelitehtaan toimitusjohtajan Verner Weckmanin kasvihuone.

 Käyttö 
Kaapelitehdas on yksi Suomen suurimpia kulttuurikeskuksia. Kaapelitehtaalla toimii muun muassa kolme museota, ravintola Hima & Sali, gallerioita, radiokanavia, taidekouluja, tanssiteattereita sekä lukuisia kuvataiteilijoita, yhtyeitä, yhdistyksiä ja yrityksiä. Lyhytaikaisesti vuokrattavissa halleissa järjestetään konsertteja, näyttelyitä, messuja ja festivaaleja. Kaapelitehdas on päivittäin noin 900 ihmisen työpaikka, ja tiloissa vierailee vuosittain yli 500 000 ihmistä. 

 Toimijoita 
Rakennuksessa toimii muun muassa:
 Kaapelimuseot eli Teatterimuseo, Hotelli- ja ravintolamuseo ja Suomen valokuvataiteen museo
 Tanssin talo

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Kaapelitehtaan kotisivut
 Kuvia Kaapelitehtalta (flickr.com)
 Trans Europe Halles TEH
 Elevator/lift in Kaapeli Helsinki

Luokka:Helsingin suojellut rakennukset
Luokka:Ruoholahti
Luokka:W. G. Palmqvistin suunnittelemat rakennukset
Luokka:Suomen kulttuurikeskukset
Luokka:Helsingin teollisuusrakennukset
Luokka:Helsingin teollisuushistoria