Näennäishistoria

Näennäishistoria eli pseudohistoria tarkoittaa toimintaa, jonka väitetään olevan historiantutkimusta mutta jonka tutkimusmenetelmät eroavat yleisesti käytössä olevista tieteellisistä menetelmistä. Eräiksi näennäishistorian tunnusmerkeiksi on katsottu todistusaineiston valikoiva käyttö, lähteiden irrottaminen asiayhteydestään, todistustaakan kääntäminen sekä vetoaminen salaliittoteorioihin. Esimerkiksi kansantaruja pidetään historiallisina kuvauksina. Näennäishistoriaa saatetaan käyttää poliittisiin tarkoituksiin, mistä tunnetuin esimerkki on holokaustin kieltäminen.

 Kuningas Arthur 

Kuningas Arthur oli Englannin myyttinen kuningas 500-luvulla, Camelotin perustaja ja pyöreän pöydän ritareista kertovien tarujen keskushenkilö.Aiheesta väitellyt historioitsija Jaakko Tahkokallio katsoo, että kuningas Arthurin tarinamaailman kehitys lähti liikkeelle Geoffrey Monmouthlaisen 1133 laatimasta pseudohistoriasta, eikä kuningas Arthuria ole koskaan ollut olemassa. Tahkokallio toteaa, että tekijä muovasi tunnetun historian peruspalikoista kehyksen, kuten keisarien hallitusajat, ja täytti ne omilla keksinnöillään. ”Hän poimi vaikkapa hallitsijan nimen jostain tekstistä, jossa mainittiin vain nimi tai hyvin vähän muuta ja improvisoi siitä.”

 Goottilainen historiankirjoitus 

Goottilainen historiankirjoitus oli uuden ajan Euroopassa harjoitettu historiantutkimuksen tapa, jonka tehtävänä oli keksiä todisteita kansan kuuluisasta menneisyydestä. Ruotsissa sen huomattavia hahmoja oli Olaus Magnus (k. 1557). Kun Kustaa Vaasa vuonna 1523 julistautui kuninkaaksi, hän otti käyttöön Olaus Magnuksen goottilaisen teorian. Sen mukaan ruotsalaiset olivat kaiken sivistyksen alkujuuri ja polveutuivat Nooan pojanpojasta Maagogista. Kustaan seuraaja Eerik sai järjestysnumerokseen 14, koska Olaus oli löytänyt hänelle 13 samannimistä edeltäjää. Goottilainen valtiomyytti oli Ruotsin suurvalta-ajan virallista historiaa. Olof Rudbeckin (k. 1702) mukaan antiikin Rooman ja Kreikan kulttuurit olivat saavutuksistaan velkaa Ruotsille. Monen muun hyvän ohella esimerkiksi kirjoitustaito oli keksitty juuri Ruotsissa. 

Johannes Messenius esitteli 1600-luvulla suomalaiset Nooan pojan Thuiskonin jälkeläisiksi, jotka muinoin hallitsivat laajaa, Saksaan saakka ulottuvaa imperiumia. Daniel Juslenius kertoo 1700-luvun väitöskirjassaan Aboa Vetus et Nova, että vedenpaisumuksen jälkeen Maagogin johtamat Jaafetin jälkeläiset saapuivat Suomeen. Turusta tuli kuninkaiden asuinpaikka, jossa istuneita kruunupäitä olivat muun muassa Rostiofi, Atus I Otus sekä Froste. 2000-luvulla internetissä on levinnyt väite, että Suomessa on ollut suuri kuningaskunta.

 Muita näennäishistoriallisia teorioita 

 Atlantis
 Immanuel Velikovskin teoriat maapallon historiasta
 Kreationismi
 Muinaiset astronautit
 Pyhä veri, pyhä Graal
 Siionin viisaiden pöytäkirjat
 Uusi kronologia

 Katso myös 
 Näennäisarkeologia
 Näennäistiede

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 


*

sv:Historieförfalskning