Italiansusikoira

Italiansusikoira (lupo italiano) on italialainen koirarotu. 

 Ulkonäkö 
Koiran sukupuolen pystyy päättelemään sen päästä ja ilmeestä. Sillä on mustat huulet ja vahvat leuat. Täyden hampaiston purenta on leikkaava. Runko on tukeva olematta turhan pitkänomainen. Vatsa on vahva ja vatsaviiva ylösvetäytynyt. Selkä on suora ja erittäin hyvin kehittynyt. Italiansusikoiralla on kokoonsa nähden nopeat ja sulavat liikkeet: sen ravin tulisi antaa vaikutelma "elegantista voimasta". Raajat ovat pitkät, lihaksikkaat ja hieman kulmautuneet. Häntä riippuu alhaalla ja kuten siperianhuskyllä, ei kierry kerälle. Karvapeite on keskipitkä ja kohtuullisen kova, lyhyempää ja hienompaa se on päässä ja raajoissa. Väritys vaihtelee harmaasta (erinäisin merkein) kermaan, ja selässä on tumma satulakuvio. 

 Alkuperä 
Mario Messi aloitti rodun kehittämisen pyrkimyksenään saada aikaan koira, joka soveltuisi väestön suojeluun ja armeijan käyttöön ihmishenkiä pelastamaan. Saavuttaakseen päämääränsä hän risteytti suden ja saksanpaimenkoiran keskenään. Myöhemmin Italian hallitus otti tehtäväkseen rodun vaalimisen ja jalostuksen, sekä tunnusti sen virallisesti roduksi. Italiansusikoiran kasvatuskeskus perustettiin Piemonten Cumianaan, missä populaation koko kasvoi vähitellen 700 yksilöön. Rotua on käytetty palveluskoirana erilaisissa tehtävissä laviinikoirasta rauniokoiraksi, ja sen hajuaisti onkin todettu korvaamattomaksi. Sitä tavataan kotimaansa lisäksi myös Ranskassa, missä se on niin ikään palveluskoira.

 Kirjallisuutta
 Gómez-Toldrà, Salvador: Suuri koirakirja osa 1

Luokka:Italialaiset koirarodut
Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut
Luokka:Koirasudet
Luokka:Paimenkoirat