Hagar Olsson

Alli Hagar Olsson (16. syyskuuta 1893 Kustavi – 21. helmikuuta 1978 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko, näytelmäkirjailija ja esseisti. Häntä pidetään yhtenä suomalaisen modernismin uranuurtajista.

Elämä ja ura
Olssonin isä oli kirkkoherra ja sai viran Ahvenanmaan saaristosta, minne perhe muutti Kustavista Hagarin ollessa lapsi. Hagar kävi koulua Turussa. Vuonna 1906 perhe muutti Räisälään ja Olsson valmistui ylioppilaaksi viipurilaisesta Svenska fruntimmersskolanista 1913. Isä toivoi tyttärestä konttorivirkailijaa ja laittoi hänet kauppakouluun. Olsson valmistui Högre svenska handelsläroverketistä 1914, mutta aloitti sen jälkeen humanistiset opinnot yliopistossa. Opinnot jäivät kesken Olssonin ryhdyttyä toimittajaksi ja kirjailijaksi. Hän aloitti kriitikkona Studentbladet-lehdessä 1916 ja seurasi syksyllä 1918 Olaf Homénia Dagens Press -lehden johtavana kirjallisuuskriitikkona. Olsson oli yksi aikansa harvoista ammattikriitikoista.

Vuonna 1916 ilmestyi Olssonin esikoisteos Lars Thorman och döden, joka vastusti dagdrivare-polven kyynisyyttä ja julisti modernismin elämäntunnetta. Olssonin proosa lähestyy ekspressionismia sikäli kuin hän rinnastaa yksilöiden ja kulttuurien elämän, syntymän ja kuoleman. Hänen pääteoksenaan pidetään romaania Chitambo vuodelta 1933. Tärkeitä hänen tuotannossaan ovat myös karjalaiskertomus Träsnidaren och döden (1940), joka käännettiin suomeksi (Karjalainen vaeltaja), saksaksi, englanniksi ja tanskaksi sekä omaelämäkerrallinen Kinesisk utflykt (1949), josta ilmestyi Eeva-Liisa Mannerin suomennos Silkkimaalaus vuonna 1954.

Myös Olssonin näytelmät edustavat varhaista suomalaista sekä ruotsinkielistä ekspressionismia; hän kuvaa synkistyvää maailmantilannetta pasifistisesta näkökulmasta näytelmässä S.O.S. (1928), ja näytelmä Lumisota (1939) kiellettiin eikä sitä esitetty ennen kuin vuonna 1958.

Vuonna 1925 ilmestyi Olssonin esseekokoelma Ny generation. Olssonin esseetuotannon huippua edustaa kokoelma Arbetare i natten (1935), jossa hän kirjoittaa muun muassa C. J. L. Almqvistista ja modernismista. Olsson osallistui läpi uransa ajankohtaiseen kulttuurikeskusteluun, myös 1960-luvun Salama-sotaan. Häntä on luonnehdittu julistajaksi ja nuoren tasavallan kulttuurielämän omaksitunnoksi.”Olsson, Hagar”, Otavan Suuri Ensyklopedia 6, s. 4845–4846. Helsinki 1979. 

Olsson oli aktiivisesti mukana kirjoittajana ja toimittajana aikansa kirjallisuuslehdissä Ultrassa (1922) ja Quosegossa.

Olsson toimitti runoilija Edith Södergranin teoksia ja kävi kirjeenvaihtoa tämän kanssa. Hän julkaisi myöhemmin Södergranin hänelle kirjoittamat kirjeet kommenteillaan varustettuna. Hänen Södergranille kirjoittamansa kirjeet, kuten lähes kaiken muunkin, Södergran hävitti. Olsson luo kirjekokoelmassa kuvaa, että hän olisi ainoa, joka tunsi todella Södergranin ja pystyi tulkitsemaan tämän tekstejä. Tämän sekä yleisesti Olssonin Södergranista luoman kuvan on usea tutkija kiistänyt.Rahikainen (2014), s. 391–392.

Olssonin tuttavapiiriin kuuluivat Södergranin lisäksi muiden muassa Karin Allardt-Ekelund, Jörn Donner, Honorine Hermelin ja Olof Lagercrantz. Nuorena hän oli kihloissa R. R. Eklundin kanssa. Kuvanveistäjä, akateemikko Wäinö Aaltonen tutustui ja rakastui Olssoniin vuonna 1925. Heillä oli lyhyt suhde Aaltosen avioliitosta huolimatta. Keväällä 1926 romanttinen suhde muuttui taiteelliseksi yhteistyöksi, kun Aaltonen teki useita kansikuvia ja kuvituksia Olssonin kirjoihin sekä suunnitteli lavastuksen näytelmään Hjärtats pantomin.

 Teokset 
Kirjoittanut
 Lars Thorman och döden, 1916
 Själarnas ansikten, 1917
 Kvinnan och nåden, 1919
 Ny generation, 1925
 Mr Jeremias söker en illusion, 1926
 S O S, 1928
 På Kanaanexpressen, 1929
 Det blåser upp till storm, 1930
 Det blåa undret, 1932
 Chitambo, 1933 
 Arbetare i natten, 1935
 Träsnidaren och döden, 1940
 Jag lever, 1948
 Kinesisk utflykt, 1949
 Kärlekens död, 1952
 Rövaren och jungfrun, 1952
 Tidiga fanfarer och annan dagskritik, 1953
 Hemkomst, 1961
 Tidig dramatik, 1962
 Möte med kära gestalter, 1963
 Tidig prosa, 1963
 Drömmar, 1966
 Ridturen och andra berättelser, 1968
 Hitchcock kommer på besök, 1987

Toimittanut
 Ediths brev: Brev från Edith Södergran till Hagar Olsson. Med kommentar av Hagar Olsson. Schildt, 1955. (Uusi p. 1990. )
 Edith Södergranin kirjeet. Kommentit Hagar Olsson. Suomentanut Pentti Saaritsa. Otava, 1990. 

 Tunnustuksia 
 Svenska litteratursällskapetin palkinto 1929, 1959
 Granbergska priset 1929, 1931, 1936
 Valtion kirjallisuuspalkinto 1933, 1940, 1949, 1961
 Tollanderin palkinto 1950
 Eino Leinon palkinto 1965
 Ruotsin akatemian Suomi-palkinto 1966
 Pro Finlandia 1968
 Filosofian tohtori h. c. (Helsingin yliopisto) 1969

Lähteet

Viitteet

Kirjallisuutta











Aiheesta muualla

 Hagar Olsson The History of Nordic Women's Literature 

Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Eino Leinon palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1893 syntyneet
Luokka:Vuonna 1978 kuolleet