Jacques Monod

Jacques Lucien Monod [žak mono] (9. helmikuuta 1910 Pariisi – 31. toukokuuta 1976 Cannes) oli ranskalainen biokemisti. Monod’ta pidetään nykyaikaisen molekyylibiologian luojana. 

Monod selvitti muun muassa sitä, miten bakteerisolussa geenit kytkeytyvät päälle ja pois aina tarpeen mukaan. Hän löysi myös bakteereiden perimälle tyypilliset operonit; hän huomasi, että sokeria hajottavat geenit olivat yhdessä ryppäässä siten, että geenit olivat perimässä järkevinä kokonaisuuksina lähekkäin.Stryer 1995, s. 950–952. Monod tutki myös, miten entsyymien aktiivisuus vaihteli solun sisällä ja mitkä tekijät vaikuttivat tähän.Stryer 1995, s. 166–168. Monod ehti elämänsä aikana julkaista parisataa tieteellistä artikkelia.

Monod sai yhdessä François Jacobin ja André Lwoffin kanssa lääketieteen ja fysiologian Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1965. 

Monod’n kirja Sattuma ja välttämättömyys (1970) herätti kohua. Kirjan perusteesi oli, että elämällä ei ollut merkitystä ja että biosfääri oli sattuman ja lainomaisuuden tuottama fysikaalisesti ja kemiallisesti ymmärrettävä ja evoluution kautta monimutkaistunut ilmiö.

Monod kuoli nopeasti edenneeseen syöpään vuonna 1976.

 Suomennettu teos 

 Lähteet 

 Viitteet 

Luokka:Ranskalaiset kemistit
Luokka:Vuonna 1910 syntyneet
Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat