Viimeinen savotta (elokuva)

Viimeinen savotta on Edvin Laineen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1977. Se perustuu Kalle Päätalon romaaneihin Viimeinen savotta (1966) ja Kairankävijä (1968). Elokuva on ensimmäinen Päätalo-filmatisointi. Viimeinen savotta on viimeinen Risto Orkon tuottama elokuva.

Kirja sekä elokuva kertoo Vikke Nilon seikkailuista pula-ajan ja köyhyyden aikana. Nilo joutuu huutolaislapseksi nuorena, mutta karkaa kotoa. Nilo tapaa Hosumapalo-nimisen nuorukaisen ja he lähtevät ilotaloon, mistä Nilo karkaa. Nilo toimii tukkilaisena ja on rippikoulussa. 

Vikke Nilolla on myös uskollinen ystävä ja repunkantaja, Einari Mättö, ”Pyrjähtämätön Einari”, jonka Vikke hetkellisesti hylkää ja jättää 40 asteen pakkaseen. Einari kuolee sairastuttuaan kylmettymisen jälkeen.

Elokuvan lopussa Vikke Nilo vanhana miehenä asettuu ensin hetkeksi asumaan taloon jossa oli ollut kauan sitten huutolaisena. Sen jälkeen hän päätyy kunnalliskotiin mutta karkaa sieltä metsään, missä hän kuolee koivun juurelle tuupertuen. Viimeisenä näkynään Vikke näkee poron, jollaiseksi tukkijätkä vanhan tarun mukaan kuollessaan muuttuu.

 Näyttelijät 

Vastaanotto
Viimeinen savotta sai varsin suopeat arvostelut, joissa sitä pidettiin jopa Edvin Laineen parhaisiin elokuvaohjauksiin kuuluvana., lehdistöarvio. Elokuva oli Suomessa vuoden 1977 katsotuin teatterielokuva yli 497 000 katsojallaan.Vuositilastot, Elokuvauutiset 2008, viitattu 16.9.2015.

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antoi Viimeiselle savotalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

Lähteet

Luokka:Tukkilaiselokuvat
Luokka:Vuoden 1977 suomalaiset elokuvat
Luokka:Edvin Laineen ohjaamat elokuvat
Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat
Luokka:Kalle Päätalon teosten sovitukset