Dennis Nilsen

Dennis Andrew Nilsen (23. marraskuuta 1945 Fraserburg, Aberdeenshire, Skotlanti – 12. toukokuuta 2018) oli skotlantilainen sarjamurhaaja joka toimi Lontoossa. Hän murhasi vuosina 1978–1982 viisitoista miestä. Hän teki myös muutamia epäonnistuneita murhayrityksiä.

 Lapsuus ja nuoruus 
Dennis Nilsen syntyi skotlantilaisessa kalastajakaupungissa norjalaisen vuonna 1940 Skotlantiin tulleen Norjan vastarintaliikkeen sotilaan, Olav Magnus Moksheimin (myöh. Nielsen) ja skotlantilaisen Elizabeth Duthie Whyten toiseksi vanhimpana lapsena kolmesta. Isä vietti paljon aikaa yksikkönsä kanssa poissa kotoa, kärsi alkoholiongelmasta, ja vanhemmille tuli avioero vuonna 1948 Dennisin ollessa 4-vuotias. Äiti meni uusiin naimisiin ja lähetti poikansa isovanhemmille, joiden luona vietetty aika oli turvallista ja onnellista isoisän kuolemaan vuonna 1951 asti. Parin vuoden kuluttua Dennis palasi asumaan äitinsä ja isäpuolensa luokse ja hänelle syntyi neljä sisaruspuolta. 

Dennis Nilsen värväytyi 14-vuotiaana vuonna 1961 Britannian armeijaan. Kolme koulutusvuotta Aldershotissa olivat hänen omien sanojensa mukaan "elämäni onnellisimmat vuodet". Hän toimi kokkina Adenissa, Kyproksella ja Berliinissä ennen kuin jätti armeijan vuonna 1972 ja toimi vuonna 1973 Suur-Lontoon Metropolitan Policen nuorempana konstaapelina. Vuonna 1974 hän pääsi virkailijaksi työnvälitystoimistoon, jossa hänet ylennettiin esimiesasemaan vuonna 1979 ja 1982.

 Sarjamurhaaja 
Kaikki Nilsenin uhrit olivat opiskelijoita tai kodittomia miehiä. Monet heistä ovat saattaneet olla työttömiä tai kodittomia nuoria miehiä, jotka etsivät tapaa ansaita rahaa. Jotkut olivat homoseksuaaleja ja muutamat miesprostituoituja. Nilsen väitti vaipuneensa "tappavaan transsiin" ja seitsemän kertaa vapauttaneensa miehet sen sijaan, että olisi saattanut tekonsa päätökseen, koska hän pystyi toipumaan siitä.

Hän vei heidät kotiinsa Melrose Avenue 195:een seksiä varten tai vain seuraksi. Yön aikana hän kuristi uhrinsa. Jokaisen murhan jälkeen Nilsen suoritti rituaalin, jossa hän kylvetti ja puki uhrin ruumiin, jota hän säilytti pitkiä aikoja, ennen kuin paloitteli ruumiit ja hävitti jäännökset polttamalla ne nuotiossa puutarhassa tai huuhtelemalla ne alas wc:stä. Hän myös käytti ruumiita seksuaalisesti hyväkseen.

Nilsen suihkutti huoneitaan kahdesti päivässä päästäkseen eroon ruumiskärpäsistä. Toinen vuokralainen mainitsi läpitunkevan hajun, mutta Nilsen vakuutti tälle, että se johtui rakennuksen rappeutumisesta. Hän oli oppinut teurastamaan kokkiopinnoissaan, joten hän tiesi, miten ruumis paloitellaan. Kukaan ei ihmetellyt useita päiviä palavia nuotioita puutarhassa, jossa hän kerralla poltti viiden uhrin jäännökset. Kuusitoista kuukautta myöhemmin, hänen pidätyksensä jälkeen, poliisit löysivät yli tuhat luunpalasta hänen entisestä puutarhastaan.

Vuonna 1981 Nilsen muutti Granley Gardens 23:ssa yläkerrassa sijaitsevaan asuntoon. Hän jatkoi tappamista, mutta havaitsi ruumiiden hävittämisen hankaloituneen. Nilsen alkoi säilyttää uhriensa jäännöksiä vaatekaapissa, muovikasseissa ja lattialautojen alla. Yrittäessään vetää ruumiinosia vessanpöntöstä alas hän onnistui tukkimaan koko viemäriverkoston. Kun viemäriverkostoa tultiin vuonna 1983 korjaamaan, havaittiin, että siellä oli jotakin lihan kaltaista sekä pieniä luita, joiden todettiin olevan peräisin ihmisruumiista. Paikalle hälytettiin poliisi, joka jo pian oli Nilsenin kannoilla. 

 Pidätys, oikeudenkäynti ja tuomio 
Kolme poliisia tuli tutkimaan Nilsenin asunnon, jossa huomattiin välittömästi mädäntyneen lihan haju. Kun poliisi kysyi, missä olivat loput ruumiista, Nilsen kertoi, että ne olivat kahdessa muovikassissa hänen vaatekaapissaan. Nilsen pidätettiin välittömästi epäiltynä murhista. Poliisiasemalle vietäessä Nilseniltä kysyttiin hänen uhriensa määrää, hän kertoi niitä olleen 15 tai 16.

Oikeudessa hän sanoi olevansa syytön jokaiseen murhaan. Dennis Nilsen sai elinkautisen vankeusrangaistuksen 4. marraskuuta 1983. Hänelle myönnettiin 25 vuoden kuluttua, vuonna 2008 mahdollisuus hakea armahdusta. Sisäministeri poisti armahdusmahdollisuuden kokonaan, mikä tarkoitti, että Nilsen istuisi vankilassa loppuelämänsä. Tämä sisäministerin oikeus poistettiin kuitenkin marraskuussa 2002, joten Nilsenillä oli alkuperäisen tuomion mukaisesti vapautumisen mahdollisuus aikaisintaan 2008.

Nilsen kärsi tuomiotaan Full Suttonin vankilassa lähellä Pocklingtonia. Vuonna 1993 hän sai luvan antaa vankilasta käsin televisioituja haastatteluja. Nilseniltä evättiin eräässä vankilassa pääsy homopornon pariin. Asia vietiin oikeuteen, ja toinen oikeusjuttu syntyi 2003, kun Nilseniä estettiin julkaisemasta omaelämäkerrallista teostaan The History of a Drowning Boy.

 Uhrit 
 1: Nilsen teki ensimmäisen murhansa 30. joulukuuta 1978. Hän väitti tavanneensa uhrin homobaarissa tai pubissa ja kuristaneensa hänet tajuttomaksi aamulla, kun tajusi että nuori mies lähtisi pian pois ja jättäisi hänet. Sen jälkeen Nilsen oli hukuttanut uhrin, kylvettänyt sen ja laittanut sänkyynsä ja lopulta useiksi kuukausiksi lattian alle, kunnes poltti ruumiin puutarhasssa. Vuosien päästä Nielsen tunnisti uhrin valokuvasta Stephen Dean Holmesiksi. Stephen oli syntynyt 22. maaliskuuta 1964 eli oli ollut kuollessaan vain 14-vuotias. Kävi ilmi, että poika oli ollut matkalla pop-konsertista kotiin.
 Ensimmäisen ja toisen murhan välillä Nilsen yritti lokakuussa 1979 tappaa hongkongilaisen opiskelija Andrew Hon, jonka oli tavannut Lontoon West Endissä. Syytettä ei nostettu.
 2: 3. joulukuuta 1979 Nilsen kuristi kanadalaisen Kenneth Ockendonin sukupuoliyhdynnän aikana. Murhan jälkeen hän riisui ruumiilta vaatteet ja vei sen kylpyhuoneeseen puhdistettavaksi. Hän asetti ruumiin sänkyyn ja nukkui sen kanssa loppuyön hyväillen sitä usein. Aamulla Nilsen sulloi ruumiin kaappiin, heitti vaatteet ulos ja meni töihin. Nilsen otti ruumiin ulos seuraavana päivänä ja puhdisti sen uudelleen. Sitten hän puki ruumiin ja istutti sen tuolille ottaen siitä valokuvia eri asennoissa. Kun hän oli valmis, hän vei ruumiin sänkyynsä ja asetti sen levälleen päälleen. Hän puhui Ockendonille ikään kuin se kuulisi. Sitten hän risti jalkansa ja harrasti seksiä tämän reisien välissä. Lopulta Nilsen siirsi Ockendonin lattialautojen alle. Hän otti hänet useita kertoja takaisin ulos, jotta he voisivat istua yhdessä ja katsoa televisiota. "Minusta hänen vartalonsa ja ihonsa olivat hyvin kauniit", Nilsen sanoi myöhemmin. Sitten hän puki hänet johonkin raikkaaseen vaatteeseen, laittoi hänet "sänkyyn" ja sanoi tälle hyvää yötä. Ockendon ilmoitettiin kadonneeksi.

 3: Toukokuussa 1980 Nilsen murhasi Martyn Duffeyn, kodittoman 16-vuotiaan Birkenheadista. Hän kuristi ja hukutti uhrinsa. Sen jälkeen hän vei ruumiin kylpyhuoneeseen ja meni kylpyyn hänen kanssaan. "Puhuin hänen kanssaan ja mainitsin, että hänen vartalonsa näytti nuorimmalta, mitä olin koskaan nähnyt." Nilsen toi hänet takaisin sänkyyn ja suukotti häntä joka puolelta, istui sitten hänen vatsalleen ja masturboi. Duffrey oli kaapissa kaksi kokonaista viikkoa ja sitten hänet laitettiin lattialautojen alle. 

 4: Neljäs uhri oli Billy Sutherland, seksityöläisenä toimiva mies Skotlannista. Nilsen ei muista, kuinka murhasi Sutherlandin, mutta myöhemmin selvisi, että hänet oli kuristettu käsin.
 5: Viides uhri oli ilmeisesti ulkomaalaistaustainen prostituoitu mies, jota ei kuitenkaan koskaan tunnistettu.
 6: Kuudes uhri oli Nilsenin baarissa tapaama nuori irlantilainen.
 7: Seitsemäs uhri oli mies, jonka Nilsen löysi nukkumasta lontoolaisessa oviaukossa.
 8: Nilsen ei itse muista kahdeksannesta uhrista mitään.
 9 ja 10: Molemmat olivat nuoria skotlantilaisia miehiä, jotka murhaaja löysi pubeista Sohossa.
 11: Yhdestoista uhri oli skinhead, jonka Nilsen löysi Lontoon Piccadilly Circukselta. Uhri murhattiin ja jäänteet kätkettiin lattialautojen alle.
 10. marraskuuta 1980 Nilsen yritti murhata, mutta uhri onnistui pakenemaan. Poliisi hälytettiin, mutta Nilseniä ei saatu kiinni.
 12: Kahdestoista uhri oli Malcolm Barlow, joka murhattiin 18. syyskuuta 1981. Hänet murhaaja löysi epilepsia lääkkeiden uuvuttamana ovisyvennyksestä ja soitti tälle ambulanssin. Kun Barlow myöhemmin palasi kiittämään Nilseniä, tämä tarjosi tälle lounaan ja juotavaa. Samana yönä Nilsen kuitenkin tappoi nukkuvan miehen, koska halusi päästä tästä eroon, mutta lattian alla ei ollut enää tilaa, joten hän säilytti ruumista tiskialtaan alla, kunnes todennäköisesti paloitteli ja poltti sen puutarhassa.
 Nilsen muutti uuteen yläkerrassa sijaitsevaan asuntoon Cranley Gardens 23:ssa Muswell Hillissä lokakuussa 1981. Hän kutsui sinne baarissa tapaamansa miehen. Nilsen yritti murhata tämän, mutta uhri selvisi. Hän oli ollut tajuttomana eikä muistanut tapahtunutta. Uhri meni lääkärille, jossa havaittiin, että miestä oli ilmeisesti kuristettu. Hänen kehotettiin ottamaan yhteyttä poliisiin, mutta ei halunnut, koska silloin hänen seksuaalinen suuntautumisensa olisi voinut paljastua.
 Nilsen teki heti perään toisen murhayrityksen, mutta Camden Townista löytynyt uhri pääsi pakoon.
 13: Kolmastoista uhri, sotilas John Howlett oli ensimmäinen, jonka Nilsen murhasi uudessa asunnossaan. Hänet Nilsen kuristi joulukuussa 1981. Howlett yritti myös kuristaa Nilseniä. Kuristettuaan Howlettin Nilsen piti tämän päätä veden alla ja silpoi ruumiin. Ruumiinosia kätkettiin eri puolille asuntoa ja vedettiin alas vessanpöntöstä.
 14: Archibald Graham Allen oli koditon mies, jonka Nilsen murhasi neljäntenätoista uhrinaan. Allenin kuoltua Nilsen jätti ruumiin kylpyammeeseen eikä tiennyt, kuinka hävittää se. Kolmen päivän jälkeen murhaaja silpoi Allenin kuten edellisen uhrinsa.
 15: Nilsenin viidestoista ja viimeinen uhri oli 20-vuotias narkomaani Stephen Sinclair. Nilsen tapasi hänet Oxford Streetillä, vei kotiinsa ja murhasi.

 Lähteet 

Luokka:Skotlantilaiset sarjamurhaajat
Luokka:Skotlantilaiset elinkautisvangit
Luokka:Vuonna 1945 syntyneet
Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Luokka:Sarjamurhaajat
Luokka:Nekrofiilit
Luokka:Elinkautisvangit