Narsismi

Narsismi ( < kr. Narkissos) tai ilkeä itserakkausVaknin, Sam. 2003. Ilkeä itserakkaus. Narsismin kuva. tarkoittaa itserakkautta, itseihailua ja viettienergian kohdistumista omaan itseen. Narsismi on nimitys sille että libidoenergia kohdistuu henkilöön itseensä eikä ympäristön objekteihin. Narsismi on siis Sigmund Freudin ja myöhempien psykoanalyytikoiden mukaan libidoenergian suuntautumiseen liittyvää.

Narsismi on luonteenpiirre, joka tunnistetaan varsinkin pienillä lapsilla. Kypsymisen myötä se tavallisesti väistyy. Narsismi ei ole joko-tai-tyyppinen piirre, vaan toisilla on sitä enemmän ja toisilla sitä on vähemmän. Korkea narsismi on yhteydessä empatian vähäisyyteen. Narsismi on myös yhteydessä ihailuun ja kilvoitteluun. Viettienergian sijasta narsismia voidaan tarkastella myös motivaationa. Silloin narsismi liittyy keskeisesti ihanneminään ja omanarvontunnon säätelyyn.

Sam Vakninin mukaan narsismi on psykopatologian oletusarvo, koska jokainen on pikkulapsena ollut narsisti. Narsismin huonoja puolia ovat esimerkiksi ne, että iän myötä henkilön pitäisi ottaa huomioon myös puolisoaan ja ajatella lastensa parasta. Korostunut narsismipiirre häiritseekin liiallisena itsekkyytenä yksilön suvun jatkamista.

Sanan alkuperä ja käsitteen synty
pienoiskuva|vasen|150px|Sigmund Freud vuonna 1905.
Narsisti-sana juontuu Narkissoksesta, joka on kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä komea nuorukainen. Ennustuksen mukaan Narkissos ei eläisi vanhaksi, jos näkisi oman kuvansa. Näkymättömäksi kirottu Ekho-nymfi lähenteli Narkissosta, mutta Narkissos torjui lähentelyt. Sattumalta metsästysretkellä Narkissos näki kuvansa lähteestä ja rakastui kuvaansa, mutta kuva ei antanut hänelle vastarakkautta. Lopulta nuorukainen nääntyi lähteelle. Häntä etsimään tulleet löysivät lähteen reunalta kauniin kukan, valkonarsissin.

Narsismin käsitteen voidaan sanoa tulleen aluksi psykoanalyysin, sittemmin psykiatrian ja psykologian käsitteistöön Sigmund Freudin kirjoituksesta "Johdatus narsismiin" (1914). Freud mainitsee, että termi ei ole hänen vaan se on lainattu Paul Näckeltä. Varsinaisesti narsistisen persoonallisuustyypin hän kuvasi vuonna 1931,Freud, Sigmund: Über lididinöse Typen. Gesammelte Werke XIV, s. 507–513. ja sitä pidetään ensimmäisenä narsistisen persoonallisuushäiriön kuvauksena.

Kuvaus
Psykoanalyysissa käsite on määritelty eri tavoin: se liittyy joko ihmisen terveisiin ominaisuuksiin tai poikkeavuuksiin. Narsismi terveenä ominaisuutena tarkoittaa mielikuvia ja käsityksiä, joita ihmisellä on itsestään. Yleisimmin käsitteellä tarkoitetaan kuitenkin jonkinasteista häiriötä.

Narsismi on nimitys sille että libidoenergia kohdistuu henkilöön itseensä eikä ympäristön objekteihin. Narsismi on siis Freudin ja myöhempien psykoanalyytikoiden mukaan libidoenergian suuntautumiseen liittyvää. Sam Vaknin on käyttänyt narsistista persoonallisuushäiriötä kuvaillessaan termiä ’narsistinen libido’. Freud on käyttänyt termiä ’ego-libido’, joka on vaihtoehto ’objekti-libidolle’. Freud teoretisoi, että ne ovat toisensa poissulkevia. Libidoenergia voi siis kohdistua joko itseensä tai toisiin, ja libidoenergian suuntautuminen vaakakupeista toiseen on toisesta vaakakupista pois samassa määrin.ego libido. Oxford Reference. https://www.oxfordreference.com/view/10.1093/oi/authority.20110803095744112.

Narsismi on luonteenpiirre, joka tunnistetaan varsinkin pienillä lapsilla. Kypsymisen myötä se tavallisesti väistyy. Narsismi ei ole joko-tai-tyyppinen piirre, vaan toisilla on sitä enemmän ja toisilla sitä on vähemmän. Korkea narsismi on yhteydessä empatian vähäisyyteen. Narsismi on myös yhteydessä ihailuun ja kilvoitteluun.

Viettienergian sijasta narsismia voidaan tarkastella myös motivaationa. Silloin narsismi liittyy keskeisesti ihanneminään ja omanarvontunnon säätelyyn.Meissner, W. W. (2008). Narcissism as Motive. The Psychoanalytic Quarterly, 77(3), 755–798. https://doi.org/10.1002/j.2167-4086.2008.tb00359.x

Narsismi on itsekäs piirre, jonka kanssa itsensä uhraaminen on ristiriidassa. Narsistiset ihmiset voivat auttaa muita ihmisiä, mutta se usein liittyy enemmänkin mielikuviin ja sosiaaliseen statukseen. Narsistisilla ihmisillä prososiaalinen käyttäytyminen voi jäädä vähäiseksi, koska sellaiset ihmiset ovat pyyteellisiä eivätkä pyyteettömiä.

Narsismi kuuluu pimeäksi triadiksi kutsuttuun synkkään persoonallisuuspiirteistöön. Narsismia pidetään kuitenkin moraalisempana piirteenä kuin psykopatiaa ja machiavellismia. Narsistinen johtajuus on kontrasti palvelevalle johtajuudelle ja siihen on viitattu johtajuuden ’pimeänä puolena’.Ehrich, L. C., Ehrich, J. F. & Knight, J. (2012). Narcissistic and service-oriented leadership: Contrasting perspectives. Leading and Managing, 18 (2), 34-45.

Narsismi tunnistetaan joillakin simpanssilajin edustajilla. Simpanssi voi siis yksilönä olla narsistinen ja aggressiivinen.Henry R. Hermann. Dominance and Aggression in Humans and Other Animals, 2017. Chimpanzees and Bonobos.

Ilmenemismuotoja

Seksuaalinen hyväksikäyttö

Narsismilla on yhtymäpinta seksuaaliseen hyväksikäyttöön, sillä narsistista henkilöä kiinnostavat lähes yksinomaan omat tarpeet ja niiden tyydyttäminen. Itsekeskeisyys on  esitetty miespuolisen lapsen seksuaalisen hyväksikäyttäjän ominaisuudeksi tutkimuskirjallisuudessa jo vuonna 1988 ja itsekeskeisyys on silloin yhdistetty narsismi-käsitteeseen.

Patriarkaaliset suhteet
Miehen ja naisen heteroseksuaalisiin suhteisiin narsismi vaikuttaa siten, että egalitaarisen suhteen sijasta narsistinen mies kannattaa patriarkaalista suhdetta. Narsismi aiheuttaa kokemuksia turhautumisesta,  vihamielisyyttä tahtoa vastaan rikkovia kohtaan ja niiden ihmisten alistamista joilla on potentiaali sanoa "ei" siihen mitä narsistinen henkilö tahtoo. Narsismi esiintyy siten, että narsistisen henkilön tahto vallitsee toisen henkilön tahdon ylitse.Keiller SW. Male narcissism and attitudes toward heterosexual women and men, lesbian women and gay men: hostility toward heterosexual women most of all. Sex Roles, 2010; DOI: 10.1007/s11199-010-9837-8

Aggressio ja väkivalta
Narsismi on yhteydessä kohonneeseen aggressioon ja väkivaltaan. Narsistinen ihminen ei tarvitse edes provokaatiota. Narsistisen ihmisen aggressiivisen käyttäytymisen kannalta sillä ei ole merkitystä onko yhteiskunta individualistinen vai kollektivistinen.The link between narcissism and aggression. APA Journals Article Spotlight. 19. heinäkuuta 2021. https://www.apa.org/pubs/highlights/spotlight/issue-216Kjærvik, S. L., & Bushman, B. J. (2021). The link between narcissism and aggression: A meta-analytic review. Psychological Bulletin, 147(5), 477–503. https://doi.org/10.1037/bul0000323

Älyn korostaminen moraalin sijasta
Narsistinen henkilö pitää usein itseään muita fiksumpana ja älyllisesti ylivertaisena. Moraali ei kuitenkaan ole narsistiselle henkilölle jostain syystä ylpeilyn aihe ja narsistinen henkilö harvoin pyrkii loistamaan moraalillaan.Campbell, W. K. , Rudich, E. A. , & Sedikides, C. (2002). Narcissism, self‐esteem, and the positivity of self‐views: Two portraits of self‐love. Personality and Social Psychology Bulletin, 28, 358–368.

Polarisaatio
Suurempi vihamielisyys poliittisesti erimielisiä kohtaan ennustaa vahvempaa narsismia, samoin suurempi ystävällisyys samanmielisiä kohtaan.

Patologinen narsismi

Narsismi voi olla myös patologista jolloin kyseessä on joko narsistinen persoonallisuushäiriö tai muihin persoonallisuuspatologioihin (B-klusterin persoonallisuushäiriöt sekä virallisen tautiluokituksen ulkopuolinen psykopatia/sosiopatia) liittyvät narsistiset piirteet. Nämä narsistisrakenteiset tai narsistista kärjistymää sisältävät persoonallisuuspatologiat ovat yhteydessä rikollisuuteen. Sam Vakninin mukaan narsismi on psykopatologian oletusarvo, koska jokainen on pikkulapsena ollut narsisti.Vaknin, S. (2008, November 18). Narcissism The Psychopathological Default, HealthyPlace. Retrieved on 2024, May 24 from https://www.healthyplace.com/personality-disorders/malignant-self-love/narcissism-the-psychopathological-default

Narsistinen persoonallisuushäiriö

Psykiatriassa narsistinen persoonallisuushäiriö on persoonallisuushäiriöihin kuuluva mielenterveyden häiriö. Se hyväksyttiin psykiatriseen diagnostiseen DSM-IV-järjestelmään vuonna 1980. Se kuuluu dramaattisten ja emotionaalisten persoonallisuushäiriöiden B-klusteriin ja sitä on kutsuttu myös minävaurioksi, sillä häiriö keskittyy yksilön minäkäsityksen ympärille. Narsisti käyttää muita ihmisiä peileinä, jotka todistavat narsistille kuvan hänen erinomaisuudestaan.

Epäsosiaalinen persoonallisuushäiriö, psykopatia ja sosiopatia

Dramaattisten ja emotionaalisten persoonallisuushäiriöiden B-klusteriin kuuluvaan epäsosiaaliseen persoonallisuushäiriöön luettavat psykopaatit [=primääripsykopaatti] (ja sosiopaatit [=sekundääripsykopaatti]) ovat aina narsistisia jakaessaan piirteitä narsistisesta persoonallisuushäiriöstä. Jari Sinkkosen mukaan psykopatia asettuu diagnoosikartalla narsistisen persoonallisuushäiriön ja epäsosiaalisen persoonallisuushäiriön välimaastoon.Duodecim-kanava, kirjan Psykopatian monet kasvot mainospuhe: https://m.youtube.com/watch?v=flT9uUsB_0Y

 Katso myös 
 Ylivertaisuusvinouma
 Hybris
 Megalomania
 Ylpeys
 Läheisriippuvuus
 Narsismiepidemia

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 

Nevanlinna, Outi: Yksitoista harhakäsitystä narsismista. Nevi Sales 2018. .

 Aiheesta muualla 
 Hidastaelamaa.fi: Mitä narsismi on ja mistä narsistin tunnistaa? Jenni Kiviniemi 5.5.2021

Luokka:Psykoanalyyttinen teoria
Luokka:Persoonallisuuspsykologia
Luokka:Käyttäytyminen
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit