Jouko Puhakka

Jouko Yrjö Puhakka (5. toukokuuta 1922 Kontiolahti – 4. helmikuuta 2002 Joensuu) oli pohjoiskarjalainen kirjailija. Hän on tunnettu nuortenkirjoistaan, kalastustarinoistaan ja näytelmistään, erityisesti 1960-luvun lopun maaltamuuttoa kuvaavasta näytelmästä Hyvästi, Mansikki (1969), jonka kantaesitys oli Joensuun kaupunginteatterissa. Pro Finlandia -mitalin hän sai 1972.

Ennen kirjailijanuraansa hän toimi muun muassa myllärinä ja ammattikalastajana muun muassa Höytiäisellä. Hän osallistui 17-vuotiaana vapaaehtoisena talvisotaan ja haavoittui sodassa.

 Tuotanto 

 Romaanit ja kertomukset 
Kalatulet (1958)
Vaskentakoja (1961)
Kaupunkiin (1963)
Sodan satuttamat (1967)
Takametsien evankeliumi (1973)
Ukkoahvenia, kalaukkoja, tuulasöitä (1975)
Tietäjä (1978)
Niko Surakan vapaussota (1985)
Haavilla ja haulikolla (1994)

 Runokokoelmat 
Järveltä ikuisuuteen (1968)

 Nuortenkirjat 
Kaiskunkallio kestää (1959)
Poika ilman paitaa (1963)
Jyrkänpuron lohitarhurit (1964)
Huippumaileri (1965) (viroksi Tippmailer, 1973)

 Näytelmät 
Hyvästi Mansikki (1969)
Pois alta -akkavalta (1970)
Kesämökkihöperöt (1971)
Väinämöisen naimapuuhat (1973)
Vaskentakoja (1974)
Akat asialla (1976)
Miettis-Kallen kuolintanssi (1978)
Perintö (1979)
Vähäsyrjän seksus (1981)
Kesälystit Lempilässä (1992)

 Äänikirjat 
Haavilla ja haulikolla (1995)

 Lähteet  

 Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli. 

Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Vuonna 1922 syntyneet
Luokka:Vuonna 2002 kuolleet