Eino Kaipainen

Eino Herman Kaipainen ()Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 12.2.1995, s. A 7 oli suomalainen näyttelijä. Ennen näyttelijänuraansa Kaipainen toimi poliisikomisariona Kotkassa. Hän oli tunnetuimpia miesnäyttelijöitä suomalaisissa elokuvissa 1930-luvulta 1960-luvulle saakka. Kaipainen oli Suomen Kansallisteatterin näyttelijä vuosina 1937–1944 ja Helsingin kaupunginteatterin näyttelijä vuosina 1945–1965. Parhaimmillaan hän oli sisäistä voimaa ja rehtiyttä uhkuvissa rooleissa.

 Varhaisvaiheet 

Kaipainen oli seitsenlapsisen perheen keskimmäinen. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Herman Kaipainen (1867–1907) ja Vilhelmiina Kinnunen (1860–1949). Hän suoritti kolme luokkaa Pieksämäen Kontiomäen kansakoulussa vuosina 1909–1912. Työelämään hän joutui hyvin nuorena, sillä perheen isä oli kuollut Einon ollessa seitsemänvuotias. Eino muutti Kotkaan isoveljensä Oskarin apulaiseksi 1910-luvun puolivälissä. Asevelvollisuuden hän suoritti 1919–1920 Suomenlinnan Rannikkotykistörykmentti 2:ssa. Kaipainen toimi vääpelinä Suomenlinnassa vuoteen 1924, jolloin hän palasi Kotkaan ja ryhtyi poliisikonstaapeliksi. Kaipainen eteni poliisiurallaan Kotkan poliisilaitoksen nuoremmaksi komisarioksi.

Kaipaisen esimies, poliisimestari Eino Havas oli Kotkan Näyttämön vahva taustahahmo. Päivätyön ohessa Kaipainen harrasti iltaisin teatteria, pääsi vaativiin pääosiin ja kehittyi taiteellisesti. Kotkassa hän näytteli muun muassa Kullervon nimiosan Aleksis Kiven satavuotisjuhlassa vuonna 1934. Näytelmässä Anu ja Mikko hänellä oli miespääosa.

 Ura 

 Ammattinäyttelijäksi 
Vuonna 1937 Kaipainen muutti perheineen Helsinkiin, kun hänet kiinnitettiin Suomen Kansallisteatterin näyttelijäksi. Suomen ”päänäyttämöllä” Kaipainen oli mukana muun muassa klassikkonäytelmässä Nummisuutarit, jossa hän näytteli Karrin isäntää ja Akseli Tolan näytelmässä Topias hän oli enkeli Asarias. Samaan aikaan hän alkoi saada yhä enemmän elokuvaosia, mutta sota katkaisi hänen uransa. Talvisodassa Kaipainen palveli sotilasvirkamiehenä Kajaanissa. Jatkosodassa hän palveli kenraali Erkki Raappanan alaisessa 14. divisioonassa Rukajärvellä ja sodan loppuvaiheessa luutnanttina sotapoliisitehtävissä. Sodan jälkeen Kaipaisen elokuvaura oli yhä nousussa, kun taas teatterin puolella hän sai lähinnä sivuosia. Kansallisesta hän siirtyi heti sodan päätyttyä Kansanteatteriin, jossa hän oli suosittu näyttelijä eläkeikäänsä asti. 

Kaipainen esitti vuosien aikana eri veljeshahmoja Seitsemän veljeksen näyttämösovituksissa: Juhania, Tuomasta, Aapoa ja Lauria. Lisäksi hän oli mukana useissa Hella Wuolijoen Niskavuori-näytelmissä. Kaipaisen näyttämötehtävistä merkittävimpiä ovat niin ikään Karamazovin veljesten Ivan ja Kustaa Vaasa näytelmässä Mestari Olavi. Hän teki merkittäviä rooleja myös muun muassa näytelmissä Matkan pää, Kaksi kuningatarta, Hamlet, Daniel Hjort ja Henrik IV.

 Elokuvien rehti sankari 

Valkokankaalla Kaipainen oli yleensä ihanteellinen suomalainen mies, rehellinen ja suoraselkäinen sankarityyppi. Kotkasta hänet löydettiin Jussin osaan ensimmäiseen elokuvaansa Pohjalaisia vuonna 1936. Miehekkään ja sympaattisen olemuksensa ansiosta hän sopi Jussin rooliin mainiosti, mikä takasi tulevat elokuvatehtävät. Kaipaisen laajaan roolikirjoon kuuluu tunnetuimpina J. L. Runeberg-tulkinta välirauhan ajan eskapistisessa elokuvassa Runon kuningas ja muuttolintu (1940). Kaipainen teki niin ikään rehdit ja isänmaalliset miesosat elokuvissa Helmikuun manifesti (1939), Oi, kallis Suomenmaa (1940) ja Rantasuon raatajat (1942). Seitsemän veljeksen filmatisoinnissa vuonna 1939 hänen roolinsa oli Tuomas.

Kaipaisen viimeinen tähtirooli oli nimiosa Suomen ensimmäisessä värielokuvassa Juha vuonna 1956. Tässä elokuvassa hänen hahmonsa joutui lipevän hurmurin vuoksi aisankannattajaksi. Muita tällaisia altavastaajahahmoja Kaipainen esitti muun muassa elokuvissa Katariina ja Munkkiniemen kreivi, Pikajuna pohjoiseen, Ratavartijan kaunis Inkeri ja Kahden ladun poikki. Toisinaan hän esiintyi itsekin viettelijänä, kuten elokuvissa Vieras mies tuli taloon (1938) ja Lapseni on minun (1940). 1950-luvulla vakavasävyisten sankariosien tilalle tulivat leppoisat isähahmot sekä pienet sivuosat. Kaipaisen ainoa varsinainen komediarooli oli maanviljelysneuvos Pekka Juhankoski elokuvassa Isän vanha ja uusi (1955).

Tunnetuimpia Kaipaisen rinnalla nähtyjä naisvastanäyttelijöitä olivat Ansa Ikonen, Kaisu Leppänen ja Helena Kara. Elokuvien ja teatterin ohessa hänellä oli runsaasti radio- ja televisiotehtäviä. Kaipainen oli Suomen Näyttelijäliiton pitkäaikainen varapuheenjohtaja ja hoiti useita alan luottamustehtäviä. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -kunniamitali vuonna 1954.

 Yksityiselämä 
21. kesäkuuta 1925 Kaipainen avioitui savonlinnalaisen Anja Elina Vainikaisen (1904–2002) kanssa. Pariskunnalle syntyi neljä lasta: Jorma Antero (1925), Anja Kaarina (1927), Martti Olavi (1930) ja Tapani Herkko Kaarle Kustavi (1940).

Kaipainen jäi Helsingin kaupunginteatterista eläkkeelle vuonna 1965. Vuonna 1967 hän muutti vaimonsa kanssa Joutsaan, kaakkoiseen Keski-Suomeen. Kahdeksan vuoden kuluttua he palasivat Helsinkiin Vuosaaren kaupunginosaan. 1970-luvun alkupuolella Kaipainen teki teatterivierailuja ja esiintyi radiossa. Vuonna 1975 hänellä oli pääosa Matti Raninin ohjaamassa näytelmässä Vanhan kellon ääni, josta tuli menestys. Kaipainen kuoli 95-vuotiaana Kivelän sairaalassa Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

 Filmografia 

 Vuosi Elokuva Rooli 1936  Pohjalaisia  Jussi Eerikinpoika Harri 1937  Lapatossu  insinööri Tarkka Kuin uni ja varjo  Huhdan Akseli 1938  Vieras mies tuli taloon  maatyömies Jonni Aaltonen Syyllisiäkö?  Erkki Hytönen 1939  Helmikuun manifesti  työmies Sihvola Halveksittu  kauppias Iivari Takala Seitsemän veljestä  Tuomas 1940  Runon kuningas ja muuttolintu  J. L. Runeberg Lapseni on minun  Rannikkolainen, Nihalan päiväläinen Oi, kallis Suomenmaa  Eino Piiroinen 1941  Perheen musta lammas  varatuomari Olli Paaso 1942  Rantasuon raatajat  Taavetti, Rantasuon nuori isäntä 1943  Tyttö astuu elämään  luutnantti Arvo Tani Katariina ja Munkkiniemen kreivi  kalastaja Elias Jahnukainen 1944  Vaivaisukon morsian  Ant, ”Antti” Suurin voitto  kunnanlääkäri Aarno Tapio Anja, tule kotiin  Mauri Miettinen Kartanon naiset  majuri, everstiluutnantti Freddi Malm Ballaadi  J. L. Runeberg 1945  Suomisen Olli yllättää  matematiikan lehtori Kaisla, ”Kuikka” 1946  Houkutuslintu  Antti Kaukonen 1947  Pikajuna pohjoiseen  Kaarlo Kyrö, Perämaan asemapäällikkö Naiskohtaloita  pastori Stenhoff Suopursu kukkii  merimies Johansson 1949  Vain kaksi tuntia  ylilääkäri Kaarlo Kaarila 1950  Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta  karkuri Hallin Janne  nimismies

 Vuosi Elokuva Rooli 1950  Isäpappa ja keltanokka  johtokunnan jäsen Ratavartijan kaunis Inkeri  ratavartija Iikka Junkkari Tanssi yli hautojen  kenraalikuvernööri Sprengtporten 1951  Kuisma ja Helinä  Sankolan isäntä Kenraalin morsian  kenraalimajuri Anton Narva 1952  Salakuljettajan laulu  tullisyyttäjä Niskavuoren Heta  vallesmanni Yhden yön hinta  radiohuoneen päivystäjä 1953  Jälkeen syntiinlankeemuksen  maisteri Se alkoi sateessa  poliisimestari 1954  Morsiusseppele  Allille yösijan tarjoava mies Niskavuoren Aarne  Kaarlo Niskavuoren sihteeri 1955  Isän vanha ja uusi  maanviljelysneuvos Pekka Juhankoski Näkemiin Helena  Jari Junkkeri Tuntematon sotilas  everstiluutnantti Rakkaus kahleissa  komisario Haapa 1956  Juha  Juha 1958  Kahden ladun poikki  Tuomas, Hiirenloukun isäntä 1959  Kovaa peliä Pohjolassa  komisario Holopainen 1962  Vaarallista vapautta  kalastaja Blomqvist Hän varasti elämän  toimitusjohtaja Korpela Pinsiön parooni  luottamusmies Heikki Nurmi 1963  Jengi  poliisikomisario Sissit  eversti, divisioonan komentaja Turkasen tenava!  yövahtimestari Ripatti Totuus on armoton  herastuomari Purola, lautamies 1970  Akseli ja Elina  oikeuden puheenjohtaja 1973  Pohjantähti  oikeuden puheenjohtaja 1979  Ruskan jälkeen  kunnanvaltuutettu

 Lähteet 




 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Eino Kaipaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

 Poliisikomisario - näyttelijä - urheilija, Seura, 05.05.1937, nro 18, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Suomalaiset poliisit
Luokka:Vuonna 1899 syntyneet
Luokka:Vuonna 1995 kuolleet