Thiodolf Rein

pienoiskuva|Rein 80-vuotiaana.
pienoiskuva|Reinin perhe
Karl Gabriel Thiodolf Rein (28. helmikuuta 1838 Helsinki – 18. marraskuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen filosofi, yliopisto- ja valtiopäivämies ja poliitikko.

 Elämäkerta 
Thiodolf Reinin isä oli historian professori, valtiopäivämies ja yliopiston rehtori Gabriel Rein ja äiti Sedig Edla Ekbom. Rein kirjoitti ylioppilaaksi 1853 ja valmistui filosofian maisteriksi 1860. Hän väitteli tohtoriksi 1869 aiheesta Om kunskapens möjlighet. Vuonna 1869 hänet nimitettiin filosofian professoriksi J. V. Snellmanin jälkeen; Rein jatkoi luontevasti Snellmanin työtä sekä idealistisen koulukunnan edustajana että suomenmielisen politiikan kannattajana. Hän oli professorina vuoteen 1900. Rein perehtyi tuotannossaan erityisesti sielutieteeseen eli psykologiaan, mutta hänen tutkimustyönsä jäi keskeneräiseksi. Vuonna 1873 perustettiin Reinin aloitteesta Filosofinen yhdistys eli nykyinen Suomen filosofinen yhdistys.Rein, Thiodof Facta Tietopalvelu

Politiikassa Rein kuului fennomaanien maltillista ja vapaamielisempää siipeä edustaneeseen niin sanottuun Valvoja-ryhmään ja hän toimi Valvojan toimituksessa 1883–1897, josta vuodet 1885–1887 päätoimittajana. Hän oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906 sekä kirkolliskokousedustajana 1898 ja 1903. Rein toimi yliopiston vararehtorina 1884–1887, rehtorina 1887–1896 ja määräaikaisena sijaiskanslerina 1896–1903 sekä 1906–1910. Hän pyrki aluksi sovittelemaan Suomeen ja yliopistoonkin kohdistuneita yleisvaltakunnallistamispyrkimyksiä, mutta päätyi ensimmäisen sortokauden aikana kannattamaan perustuslaillista suuntausta. Tämän vuoksi kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov erotti hänet sijaiskanslerin tehtävästä vuonna 1903 ja tilalle nimitettiin myöntyväisyyslinjaa edustanut J. R. Danielson. Olojen muututtua Rein sai kuitenkin palata tehtäväänsä vuonna 1906.Myöhempinä vuosinaan hänen katsottiin olevan lähellä nuorsuomalaisia.

Rein muistetaan myös kirjoittamastaan kaksiosaisesta Snellmanin elämäkerrasta, joka ilmestyi 1895 ja 1900. Hän kirjoitti myös Leo Mechelinin elämäkerran. Hän sai useita arvonimiä, viimeisimpänä todellisen valtioneuvoksen arvon vuonna 1899.

Reinin puoliso vuodesta 1864 oli Hedvig Sofia Maria Florin (k. 1907). Heidän lapsiaan olivat historian professori Gabriel Rein ja kreikan kirjallisuuden professori Edvard Rein.

 Teoksia 
 Grunddragen af den filosofiska imputationsläran (1863)
 Om kunsapens möjlighet (1867)
 Om den filosofiska methoden i sitt förhållande till öfriga vetenskapliga methoder (1868)
 G. A. Wallins lefnad och resor berättade för ungdom (1872)
 Försök till en framställning af psykologin eller vetenskapen om själen (1876)
 Lärobok i den formella logiken (1882) (Suom.  5.painos: )
 Sielutieteen oppikirja (1884)
 Anteckningar i filosofi och historia (1889)
 Samhälls-spörsmål: Prostitutionsfrågan (1892)
 Juhana Vilhelm Snellmanin elämä: Edellinen osa (1895)
 Johana Vilhelm Snellmanin elämä: Jälkimmäinen osa (1899)
 Lärobok i psykologin (1898)
 Filosofins studium vid Åbo universitet (1908)
 Leo Mechelinin elämä (1915)
 Muistelmia elämän varrelta (1918)

 Lähteet 


 Poijärvi, Havu, Wecksell, Oittinen, Vaarnas, Ojanen 1959. Pieni Tietosanakirja. Helsinki: Otava.

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
 Vapaasti ladattavia Karl Gabriel Thiodolf Reinin e-kirjoja Project Gutenbergiltä

Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston professorit
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston rehtorit
Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston sijaiskanslerit
Luokka:Suomalaiset filosofit
Luokka:Suomalaiset aateliset
Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet
Luokka:Vuonna 1838 syntyneet
Luokka:Vuonna 1919 kuolleet