Itä-Suomen hovioikeus

Itä-Suomen hovioikeus () on Suomen hovioikeuksista kolmanneksi vanhin. Se aloitti toimintansa Viipurissa Viipurin hovioikeuden () nimellä vuonna 1839. Toimittuaan sata vuotta Viipurissa hovioikeus siirtyi talvisodan myötä Heinolan kautta Kuopioon vuonna 1940. Hovioikeuden nimi muutettiin 2.3.1945 Itä-Suomen hovioikeudeksi. Se on Suomen ainoa hovioikeus, jonka nimessä esiintyy alueen nimi.

Hovioikeuden toimintaa johtaa presidentti. Antti Savela aloitti Itä-Suomen hovioikeuden presidenttinä 1.12.2020. Ennen Savelaa virkaa hoiti Pertti Nieminen. Nieminen työskenteli Itä-Suomen hovioikeuden presidenttinä vuosina 2014–2020.Itä-Suomen hovioikeus viitattu 6.7.2015 Häntä ennen 1. huhtikuuta 2012 alkaen määräaikaisena presidenttinä toimi Olavi Snellman, joka toimi nimitettäessä hovioikeudenlaamannina. Määräaikaisuuden syynä olivat muutokset hovioikeuksien toiminnassa. Kouvolan hovioikeus yhdistettiin Itä-Suomen hovioikeuteen 1. huhtikuuta 2014. Kouvolaan jäi Itä-Suomen hovioikeuden pysyvä istuntopaikka.

Itä-Suomen hovioikeudessa on presidentin lisäksi tuomareina yksi hovioikeudenlaamanni ja 28 hovioikeudenneuvosta, kaksi asessoria ja 12 hovioikeuden esittelijää. Lisäksi hovioikeudessa on kansliapäällikkö,  hallintosihteeri, talous- ja henkilöstösihteeri, kirjaaja, apulaiskirjaaja, informaatikko, kolme notaaria, 12 lainkäyttösihteeriä ja virastomestari. Vakinaisten virkojen määrä on 64.

Annettuja ratkaisuja oli 1 187 vuonna 2020.

Historiaa
Viipurin hovioikeuden perustaminen liittyy niin sanottuun Strömbergin juttuun. Nimismies F. A. Strömberg oli kasakoiden avulla häätänyt niskuroivia talonpoikia sillä seurauksella, että Antti Repo -niminen talonpoika kuoli kasakoiden keihästämänä. Strömberg joutui syytteeseen, jota kenraalikuvernööri, ruhtinas Alexander Mensikov ei voinut hyväksyä. Turun hovioikeus tuomitsi Strömbergin mestattavaksi osallisuudesta tappoon. Kenraalikuvernööri saattoi asian keisarin ratkaistavaksi, joka vapautti päätöksellään 3. tammikuuta 1839 Strömbergin kaikesta vastuusta. Samana päivänä keisari antoi julistuksen uuden hovioikeuden perustamisesta Viipuriin. Uuden hovioikeuden ensimmäinen presidentti oli kreivi Carl Gustaf Mannerheim vuosina 1839–1854.

Viipurin hovioikeus ei kuitenkaan ollut keisareiden määräysvallassa. Vuonna 1902 Viipurin hovioikeus kieltäytyi noudattamasta perustuslain vastaisesti annettua asevelvollisuuslakia, minkä johdosta kolme hovioikeuden jäsentä erotettiin, ja muut saivat nuhteet. Vuonna 1903 hovioikeus jätti noudattamatta keisarillisen määräyksen virkasyyteasioissa, ja jälleen useita hovioikeuden jäseniä ja esittelijöitä erotettiin. Nikolai II:n marraskuun manifestin myötä erotetut saattoivat palata virkoihinsa.
pienoiskuva|Kaikuja Viipurin hovioikeudesta löytyy ympäri Suomea. Kuvassa Viipurin hovioikeuden viskaali A. J. Lillen hautakivi Siuntion hautausmaalla.
Vuonna 1912 syntyi uusi konflikti, kun Venäjän duuma oli päättänyt, että Suomessakin tehdyt virkarikokset käsitellään Pietarin piirioikeudessa eikä Suomessa maan omien lakien mukaan. Viipurin hovioikeus sovelsi kuitenkin Suomen lakia, ja seurauksena oli erottamisia ja vankeusrangaistuksia. Hovioikeuden jäsenet presidenttiä lukuun ottamatta vangittiin 23. syyskuuta 1913 ja passitettiin Pietariin Krestnyn vankilaan kärsimään rangaistuksiaan yhdenvertaisuuslain vastustamisesta. Heidät vapautettiin vankilasta 24. toukokuuta 1914. Vuonna 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen erotetut saattoivat palata virkoihinsa, joista tilalle nimitetyt erosivat tehdäkseen tilaa palaajille.Jukka Kekkonen: Itä-Suomen hovioikeus 150 vuotta, teoksessa Wiipurin Itä-Suomen hovioikeus 1939-1989

Itä-Suomen hovioikeuden jäseninä ovat toimineet muun muassa Toimi Tulikoura, Harras Kyttä, Väinö Voipio, Juuso Häikiö, Heimo Lampi, Gustaf Möller ja Lauri Lehtimaja.

Presidentit
Kreivi Carl Gustaf Mannerheim 1839–1854
Vapaaherra Otto Reinhold af Schultén 1854–1863
Karl Edvard Gadd 1863–1868
Harald Victor Wilhelm Furuhjelm 1868–1869
Claës Gabriel Nordenheim 1869–1875
John Snellman 1875–1879
Frans Emil Lönnblad 1879–1887
Paul Emil Forsman 1887–1902
Ernesti Forsman 1903–1906
Ferdinand Alexander Kumlin 1906–1910
Anton Karl Otto Malin 1911–1917
Egid William Elfvengren 1917–1929
Johan Fredrik Selin 1929–1934
Johannes Eliel Wilskman 1934–1936
Wäinö Robert Kannel 1936–1948
Oskari Adolf Autio 1948–1960
Yrjö Sinkari 1960–1964
 Aarne Kokkonen 1964-1968
 Eero Mäkinen 1968–1987
 Esko Kilpeläinen 1987–2002
 Markku Arponen 2002–2007
 Mikael Krogerus 2007–2012
 Olavi Snellman 2012–2014 (määräaikainen)
 Pertti Nieminen 2014–2020
Antti Savela 2020–

Tuomiopiiri
Hovioikeus käsittelee tuomiopiirinsä käräjäoikeuksien ratkaisuista tehdyt valitukset ja kantelut. Huhtikuussa 2014 hovioikeuspiirin vastuualueella asui noin 1 080 000 asukasta. Aiemman Kouvolan hovioikeuden liittämisen ja hovioikeuspiirijaon päivityksen jälkeen vastuualueelle kuuluu kuusi käräjäoikeutta:

 Etelä-Karjalan käräjäoikeus,
 Etelä-Savon käräjäoikeus,
 Kymenlaakson käräjäoikeus,
 Pohjois-Karjalan käräjäoikeus,
 Pohjois-Savon käräjäoikeus ja
 Päijät-Hämeen käräjäoikeus.

 Vuosina 2011–2014 
Käräjäoikeudet ja niihin kuuluvat kunnat:

 Etelä-Savon käräjäoikeus
 Enonkoski, Heinävesi, Hirvensalmi, Joroinen, Juva, Kangasniemi, Kerimäki, Mikkeli, Mäntyharju, Pertunmaa, Pieksämäki, Puumala, Rantasalmi, Savonlinna, Savonranta ja Sulkava
 Kainuun käräjäoikeus
 Hyrynsalmi, Kajaani, Kuhmo, Paltamo, Puolanka, Ristijärvi, Sotkamo ja Suomussalmi
 Siirrettiin 2014 osaksi Rovaniemen hovioikeuspiiriä
 Pohjois-Karjalan käräjäoikeus
 Eno, Ilomantsi, Joensuu, Juuka, Kitee, Kontiolahti, Lieksa, Liperi, Nurmes, Outokumpu, Polvijärvi, Pyhäselkä, Rääkkylä, Tohmajärvi ja Valtimo
 Pohjois-Savon käräjäoikeus
 Iisalmi, Juankoski, Kaavi, Keitele, Kiuruvesi, Kuopio, Lapinlahti, Leppävirta, Maaninka, Pielavesi, Rautalampi, Rautavaara, Siilinjärvi, Sonkajärvi, Suonenjoki, Tervo, Tuusniemi, Varkaus, Vesanto ja Vieremä

 Ennen vuotta 2011 
Iisalmen käräjäoikeus (Iisalmi, Keitele, Kiuruvesi, Lapinlahti, Pielavesi, Sonkajärvi, Varpaisjärvi, Vieremä)
Joensuun käräjäoikeus (Eno, Ilomantsi, Joensuu, Kesälahti, Kitee, Kontiolahti, Liperi, Outokumpu, Polvijärvi, Pyhäselkä, Rääkkylä, Tohmajärvi)
Kajaanin käräjäoikeus (Hyrynsalmi, Kajaani, Kuhmo, Paltamo, Puolanka, Ristijärvi, Sotkamo, Vuolijoki)
Kuopion käräjäoikeus (Juankoski, Kaavi, Karttula, Kuopio, Maaninka, Nilsiä, Rautalampi, Rautavaara, Siilinjärvi, Suonenjoki, Tervo, Tuusniemi, Vesanto)
Mikkelin käräjäoikeus (Hirvensalmi, Joroinen, Juva, Mikkeli, Pertunmaa, Puumala, Rantasalmi, Ristiina, Sulkava)
Nurmeksen käräjäoikeus (Juuka, Lieksa, Nurmes, Valtimo)
Pieksämäen käräjäoikeus (Hankasalmi, Haukivuori, Kangasniemi, Pieksämäki)
Savonlinnan käräjäoikeus (Enonkoski, Heinävesi, Kerimäki, Punkaharju, Savonlinna, Savonranta)
Varkauden käräjäoikeus (Leppävirta, Varkaus)

 Kohua ja keskustelua 
2000-luvulla huomiota kansan keskuudessa ovat herättäneet Itä-Suomen hovioikeuden useat päätökset, joissa sen on koettu kohtelevan seksuaalirikoksiin syyllistyneitä turhan ymmärtäväisesti.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Itä-Suomen hovioikeuden verkkosivut
 Jokainen olkoon esivallalle alamainen. Viipurin hovioikeus 100-vuotias, Suomen Kuvalehti, 17.06.1939, nro 24, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Viipurin hovioikeuden perustamisesta 100 vuotta, Karjala, 18.06.1939, nro 161, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Kuopio
Luokka:Viipurin historia
Luokka:Suomen hovioikeudet