Leo Riuttu

Leo Aukusti Riuttu () oli suomalainen näyttelijä.

Riuttu esiintyi yli neljän vuosi­kymmenen ajan Tampereen ja Helsingin teattereissa sekä 1946–1966 kaikkiaan noin 50 elo­kuvassa. Lisäksi Riuttu esiintyi monissa radio- ja televisio­tuotannoissa. Hänen eräs tunnettu elo­kuva­roolinsa oli alituiseen hihittelevä sota­mies Vanhala elo­kuvassa Tuntematon sotilas (1955).

 Ura 

Riutun näyttämö­ura alkoi 1930-luvulla Tampereella, ja 1936 hänet kiinnitettiin ammatti­näyttelijäksi Tampereen Teatteriin. Hän siirtyi 1941 Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hän työskenteli vuoteen 1949 saakka. Riuttu siirtyi 1949 Suomen Kansallisteatteriin, jossa hän teki monia näyttämö­osia eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1980 saakka. Riutun merkittäviin teatteri­rooleihin kuului näytelmän Rikos ja rangaistus Marmeladov ja Särkelä itte Heroja.

Riutun ensimmäinen elo­kuva­rooli oli kirjailijan ystävä E. A. Forsell elo­kuvassa Minä elän (1946), ja tämän jälkeen Riuttu tulkitsi Eino Leinoa toisessa taiteilijaelämä­kerta­elo­kuvassa Ruusu ja kulkuri (1948). Riutun varsinainen läpi­murto­rooli valko­kankaalla oli Väiski komediassa Professori Masa (1950). Hänen tunnettuihin rooleiinsa kuului kirjailija K. V. Laihosen rooli elokuvassa Komisario Palmun erehdys (1960).

Riuttu julkaisi vuonna 1973 teoksen Teatteri­väen makeimmat naurut. Hänet palkittiin Pro Finlandialla 1964.

 Yksityiselämä 

Riuttu meni vuonna 1939 naimisiin modisti Irja Birkmanin kanssa. Riuttu on haudattu vaimonsa viereen Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.

 Valikoitu filmografia 

 Professori Masa (1950)
 Tuntematon sotilas (1955)
 Komisario Palmun erehdys (1960)

 Lähteet 

Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Vuonna 1913 syntyneet
Luokka:Vuonna 1989 kuolleet