Elina Luukanen

Marja Elina Luukanen (s. 7. maaliskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen taidegraafikko. 

 Henkilöhistoria 
Luukasen vanhemmat olivat Ignatius-sukuun kuulunut diplomi-insinööri Reino Ignatius (1913–2001) ja taidegraafikko Lea Ignatius, omaa sukuaan Jännes (1913–1990). Luukasen puoliso on Niilo Luukanen. Pariskunnalla on kaksi lasta, Jaakko (s. 1964) ja Arttu (s. 1972). Luukanen on asunut vuodesta 2001 Helsingissä. Hän opiskeli aluksi arkkitehtuuria Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuuriosastolla 1961–1964, mutta valmistui sitten humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1970. Äitinsä avustajana toimiessaan Luukanen kiinnostui taidegrafiikasta ja opiskeli Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella 1965–1968, mutta suoritti varsinaiset grafiikan opinnot Taideteollisessa korkeakoulussa 1970–1972 Pentti Kaskipuron yksityisoppilaana. Luukanen itse toimi opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa 1979–1980.

 Taiteellinen tuotanto 
Luukanen aloitti uransa mustavalkografiikalla erottuakseen värigrafiikkaa tekevästä äidistään. Ensimmäisen kerran hän asetti teoksiaan näytteille Helsingissä vuonna 1971, ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän piti 1973. Luukasen teoksia on useiden merkittävien kotimaisten ja ulkomaisten museoiden kokoelmissa. 

 Palkintoja ja tunnustuksia 
 Palkittiin ensimmäisessä kansainvälisessä grafiikan trienaalissa Graphica Creativassa Jyväskylässä parhaana suomalaisena taiteilijana, 1975
 Pro Finlandia, 1988
 Valtion pitkäaikainen taiteilija-apuraha, 1994–2004
 Valtion taiteilijaeläke, 2005

 Lähteet 




 Viitteet 

 Kirjallisuutta 
 Rantanen, Leena: Portaat valoon. Elina Luukasen grafiikkaa. Pohjoinen 1998. 
 Pieraccini, Rolando (toim.): Elina Luukanen. Grafiikkaa 1970–2000. Suomalaisia nykytaiteilijoita 4. Teksti Pekka Suhonen. 

Luokka:Suomalaiset taidegraafikot
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Vuonna 1941 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt