Tykkivene Matti Kurki

Tykkivene Matti Kurki oli Suomen merivoimien tykkivene. Se oli rakennettu 1892 Saksassa (nyk. Puolassa) Elbingissä Schichaun telakalla nimellä Vojevoda ().

 Valmistus 
Alun perin Vojevoda ja sen sisaralus Posadnik () olivat osittain sotalaivoja ja osittain huvipursia, koska ne rakennettiin Montenegron ruhtinaan Nikola I Petrović-Njegošin tilauksesta hänen huvipurtensa saattajiksi. Sisustus oli hieno, muun muassa salongit tilattiin Pariisista. Alkuperäisestä käyttötarkoituksesta johtuen alukset olivat korkeita ja kapeita, mikä teki niistä erittäin kiikkeriä ja siis merikelpoisuudeltaan hyvin huonoja.Leijonalippu merellä s. 27

Alusten valmistuessa ruhtinas Nikola oli konkurssin partaalla eikä pystynyt maksamaan tilaustaan, jolloin hänen sukulaisensa Venäjän keisari Aleksanteri III suostui lunastamaan alukset. Hän osti ne ja teki niistä oman huvipurtensa saattajia. Alukset kelpasivat vartiotehtäviin suojaisissa satamissa ja tyynillä merimatkoilla.

 Palvelus 
Posadnik lähetettiin Kaukoitään Venäjän–Japanin sodassa, mutta laivaston purjehtiessa myrskyssä Itämerellä purjehdusominaisuuksiltaan heikot alukset lähetettiin takaisin satamaan, joten alus vältti uppoamisen Tsushiman meritaistelussa.

Alukset liitettiin 1907 Venäjän Itämeren laivastoon saattajiksi, jolloin niiden aseistuksen 47 millimetrin pääaseet vaihdettiin kahteen 57 millimetrin ja 40 kaliiperin tykkiin. Alukset aseistettiin 1910 uudelleen kahdella 75 millimetrin ja kahdella 57 millimetrin tykillä sekä kahdella konekiväärillä, ja samalla aluksista poistettiin torpedoputket.

Ensimmäisen maailmansodan alussa Posadnik ja Vojevoda määriteltiin miinaristeilijöiksi. Alusten aseistuksena oli 45-millimetrisiä tykkejä ja kaksoistorpedoheitin. Alukset sijoitettiin Poriin, jonne ne jäivätkin. Sotatoimiin ne eivät ottaneet varsinaisesti osaa. Tauno Niklander: Meidän panssarilaivamme, s. 35 .

Enemmistö venäläisistä sotalaivoista oli romahtaneen moraalin vuoksi jäänyt heitteille. Kun käsky palata Venäjälle saapui huhtikuussa 1918, alukset jätettiin laitureihinsa, koska Selkämeren vaikean jäätilanteen ja koko merialueen runsaiden miinakenttien vuoksi ei ollut mahdollista saada näitä jäissäkulkuun soveltumattomia aluksia meritse pois.  Suomen Laivasto 1918 1968, osa 2, s. 45 

Suomen laivasto
Vojevoda liitettiin vuonna 1918 Suomen merivoimiin nimellä Matti Kurki. Alus sai nimensä 1200-luvulla eläneestä Matti Kurjesta. Alus oli jopa astiastoja myöten käyttökunnossa, joten määräaikaishuoltojen jälkeen alukset olivatkin jo toukokuussa merikunnossa. Suomen Laivasto 1918 - 1968, osa 2, s. 46 Alusten aseistusta kuitenkin pidettiin epätarkoituksenmukaisena, joten suomalaiset vaihtoivat tilalle miinakiskot ja kaksi kappaletta 102 millimetrin Canet-tykkejä, jolloin alus samalla luokiteltiin tykkiveneeksi. Tykit olivat kuitenkin liian raskaita heikolle rungolle. Leijonalippu merellä 

Täydessä vauhdissa kumpikin alus tärisi niin kovasti, ettei perätykkiä voitu käyttää. Yleensäkin merelle lähtiessä tykit piti kiinnittää  paikoilleen erillisillä tukirakenteilla. Ampumaan pystyttiin vain tiukasti ankkuroituna tyynellä säällä. Alukset olivat siten soveltuvia vain kone-, miinanlasku- ja tykkikoululaivoiksi. Suomen Laivasto 1918 - 1968, osa 2  Matti Kurkea sisarlaivoineen tarjottiin 1919 takaisin venäläisille, jotka eivät kelpuuttaneet niitä. Tauno Niklander: Meidän panssarilaivamme, s. 35

Matti Kurki siirrettiin vuonna 1930 Helsingin laivastoaseman esikuntalaivaksi, johon se hienojen salonkiensa ansiosta sopi hyvin, kunnes aluksen kattilat laitettiin syyskuussa 1939 lopulliseen lämmityskieltoon.Sota-arkisto, tykkivene Matti Kurjen asiakirjat 

Kattilat eivät kelvanneet edes keskuslämmityksen voimanlähteeksi. Alusta liikuteltiin tarvittaessa hinaajalla. Raskaat tykit oli poistettu esikuntalaivakauden alkaessa, mutta miinakiskot jätettiin paikoilleen.

Talvisodan alussa alus oli yhdellä 76,2 millimetrin Obuhov-tykillä varustettuna uivana ilmatorjuntapatterina Katajanokalla. Patterin miehistö koottiin Merisotakoulun upseerioppilaista ja majoitettiin aluksen upseerien asuintiloihin. Navigator 4/1989; P-O Ekman: Matti Kurjen talvisota, artikkeli

Patterin etäisyydenmittaaja, tuolloin vielä meriupseerioppilas (sittemmin diplomiekonomi ja kirjailija) P-O Ekman kirjoitti Navigator-lehteen artikkelin Matti Kurjen talvisota. Artikkelin lopussa hän muisteli, että kun joutui komennetuksi tammikuussa 1940 rintamalle, hän näki ennen lähtöään Matti Kurjen makaavan entisellä paikallaan, takakansi tyhjänä ja messin kamiina kylmillään.

Alus poistettiin lopullisesti käytöstä sotien jälkeen ja romutettiin.

Lähteet

 Viitteet 

Matti Kurki