Alexander Frey

Alexander Frey (7. kesäkuuta 1877 Vehkalahti – 28. marraskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen lakimies, pankinjohtaja ja Ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko, joka toimi muun muassa kansanedustajana, senaattorina ja Tarton rauhanvaltuuskunnan jäsenenä. Frey oli vuonna 1917 Svinhufvudin senaatin jäsen ja toimi sisäasiaintoimituskunnan apulaispäällikkönä, jatkaen samassa tehtävässä Paasikiven senaatissa 1918. Frey on yksi Suomen itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajista. Hän omisti Storhilan maatilan Kirkkonummella. Frey toimi Pohjoismaiden Yhdyspankin johtokunnan puheenjohtajana 1919–1945 ja pankin pääjohtajana 1928–1945.

Frey pääsi ylioppilaaksi 1895 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1898 saaden maisterin arvon 1900. Tämän jälkeen Frey opiskeli lakia valmistuen lakitieteen kandidaatiksi vuonna 1903. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1906. Frey väitteli lakitieteen tohtoriksi vuonna 1911.

Freyn vanhemmat olivat kenraalimajuri Johan Adolf Frey nuorempi, Reitkallin kartanon omistaja, ja kauppaneuvoksentytär Sofie Pauline Bruun Haminasta. Alexander Freyn isoisä kollegiasessori Johan Adolf Frey vanhempi oli vuonna 1850 korotettu perinnölliseen venäläiseen aatelisarvoon Viipurin aatelistossa.

Senaattori Freyn vaimo oli Martha Gerda Maria Blomqvist (s. 26.7.1893, konemestari Berndt Blomqvistin ja Hilda Ekholmin tytär), jonka kanssa hän avioitui 1913. Heidän ainut lapsensa oli suurlähettiläs Åke Frey (1919–1978), Suomen täysivaltainen erikoislähettiläs Turkissa, Iranissa ja Afganistanissa.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 




Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut
Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot
Luokka:Uudenmaan vaalipiiri
Luokka:Suomalaiset senaattorit
Luokka:Suomen ministerit
Luokka:Suomalaiset asianajajat
Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat
Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset
Luokka:Vuonna 1877 syntyneet
Luokka:Vuonna 1945 kuolleet