Ahti Lavonen

Antti Ahti Lavonen (21. maaliskuuta 1928 Kaskinen – 26. helmikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Lavonen kuului Suomen 1960-luvun modernismin keskeisiin vaikuttajiin. Lavonen oli myös Brondan vintin taiteilijaryhmän keskeinen jäsen.

Lavonen opiskeli kuvataidetta Helsingin Työväenopistossa ja Vapaassa taidekoulussa. Hän maalasi ekspressiivisävyisiä asetelmia ja maisemia 1950-luvulla.  1960-luvulle tultaessa Lavonen siirtyi maalaamaan informalismin tyylisuuntaisesti, mikä nosti hänet modernismin etujoukkoihin. Vuosina 1962–1965 hän työskenteli Pariisissa. 1960-luvun puolessavälissä Lavonen hylkäsi informalismin ja hän siirtyi kokeilemaan plastista ilmaisua.

Lavonen osallistui kulttuurielämään aktiivisesti ja laati lehtikirjoituksia. Hänen tiedetään suunnitelleen oman runokirjan julkaisemista. Runokirja jäi ilmestymättä, mutta hän suunnitteli lukuisia runokokoelmien kansia Otavalle.

Tasavallan presidentti Urho Kekkonen myönsi Lavoselle Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin 6. joulukuuta 1969.

Ahti Lavosen ensimmäinen puoliso oli Elsa Lavonen, heidän tyttärensä on Soida Lavonen. Lavosen toinen puoliso oli tekstiilitaiteilija Maija Lavonen. Myös perheen poika Kuutti Lavonen on taidemaalari; tytär Sussa Lavonen puolestaan on dramaturgi ja teatteritaiteen maisteri. 

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
 Lindgren, Liisa: Ahti Lavonen – aikansa haastaja: Kirjoituksia vuosilta 1958–1970. Kuvataiteen Keskusarkisto 2002. 


Aiheesta muualla


 Stewen, Kaarle: Ahti Lavosen haastattelu 1965. Yle Elävä arkisto.


Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Suomalaiset taidemaalarit
Luokka:Vuonna 1928 syntyneet
Luokka:Vuonna 1970 kuolleet