Bajazet

Bajazet on Antonio Vivaldin säveltämä ooppera vuodelta 1735. Libretto on venetsialaisen kreivin Agostino Pioven käsialaa.

Musiikki
Bajazet on pasticcio, joka tässä tapauksessa tarkoittaa, että osa aarioista on muiden säveltäjien kynästä. Vivaldi sävelsi itse aariat hyville hahmoille ja konnille antoi olemassa olevia aarioita muilta säveltäjiltä. Seuraavassa listassa on lueteltu joitakin Bajazetin aarioita alkuperineen.

aariasäveltäjäoopperanimellä"Del destin non dee lagnarsi"Antonio VivaldiL'Olimpiade'Del destin non vi lagnate'"Nasce rosa lusinghiera"Antonio VivaldiIl Giustino, myöh. Farnace'Senti l'aura lusinghiera' /'Scherza l'aura lusinghiera'"In sì torbida procella"Geminiano GiacomelliAlessandro Severo"Vedeste mai sul prato"Johan Adolf HasseSiroe rè di Persia"Amare un'alma ingrata"Johan Adolf HasseSiroe rè di Persia"Qual guerriero in campo armato"Riccardo BroschiIdaspe"Non ho nel sen costanza"Geminiano GiacomelliAdriano in Siria"Anche il mar par che sommerga"Antonio VivaldiSemiramide"Stringi le mie catene"Antonio VivaldiSemiramide"La sorte mia spietata"Johann Adolf HasseSiroe rè di Persia"La cervetta timidetta"Antonio VivaldiIl Giustino"Dov'è la figlia?"Antonio VivaldiMotezuma"Sposa son disprezzata"Geminiano GiacomelliMerope'Sposa, non mi conosci'"Sì crudel! questo è l'amore" (kvartetto)Antonio VivaldiFarnace'Io crudel? giusto rigore'"Veder parmi, or che nel fondo"Antonio VivaldiFarnace"Spesso tra vaghe rose"Johann Adolf HasseSiroe rè di Persia"Verrò crudel, spietato"Johann Adolf HasseSiroe rè di Persia"Svena, uccidi, abbatti, atterra"Johann Adolf HasseSiroe rè di Persia"Coronata di gigli e di rose"Antonio VivaldiFarnace

Henkilöt
Tamerlano, tataarien keisari (kontratenori)
Bajazet, Tamerlanon vanki (bassobaritoni)
Asteria, Bajazetin tytär joka rakastaa Andronicoa (mezzosopraano)
Andronico, kreikkalainen prinssi ja Tamerlanon liittolainen (mezzosopraano)
Irene, Trebisondan prinsessa, Tamerlanolle luvattu puoliso (mezzosopraano)
Idaspe, Andronicon ystävä (sopraano)

Synopsis

Tapahtumat sijoittuvat Bithynian pääkaupunkiin Bursaan, jossa tataarien keisari Tamerlano pitää ottomaanien keisaria Bajazetia vankina. Aarioitten nimet ovat sulkeissa.

Ensimmäinen näytös
Bajazet on päättänyt kuolla ja pyytää kreikkalaista prinssiä Andronicoa huolehtimaan tyttärestään kuolemansa jälkeen ('Del destin non dee lagnarsi'). Andronico juttelee tilanteesta Idaspen kanssa, joka neuvoo häntä ('Nasce rosa lusinghiera'). Prinssi on Tamerlanon liittolainen, mutta rakastaa Asteriaa, joka myös rakastaa häntä. Tamerlano, joka ei tiedä Andronicon tunteista, uskoutuu tälle omasta intohimostaan Asteriaa kohtaan. Hän aikookin naida Asterian eikä Trebizondin prinsessaa Ireneä, kuten oli suunniteltu ('In sì torbida procella'). Hän pyytää Andronicoa toimimaan sanansaattajanaan ja esittämään asian Bajazetille - tämä saisi Asterian kädestä vastalahjana Kreikan valtaistuimen sekä Irenen vaimokseen. Huomaamatta mihin epätoivoon hän Andronicon syöksee ('Quel ciglio vezzosetto') ja omasta onnistumisestaan varmana hän paljastaa tunteensa Asterialle ('Vedeste mai sul prato...'). Tämä on varma rakastajansa petturuudesta ja kertoo isälleen Tamerlanon aikeista Irenen suhteen. Vihastunut Bajazet tarjoaa omaa päätään tyttärensä vapaudesta. Asteria ei välitä Andronicon itkuisesta anelusta, vaan käskee tätä välittämään isänsä toiveen ('Amare un'alma ingrata'). Irene saapuu palatsista ja saadessaan tietää mitä on tekeillä, purkaa vihaansa. Hän leppyy Andronicon luvatessa hänelle tukensa sekä neuvoessa häntä pitämään henkilöllisyytensä salassa, jotta pystyisi vaikuttamaan paremmin tapahtumien kulkuun ('Quel guerriero in campo armato').

Toinen näytös
Tamerlano kertoo Andronicolle Asterian hyväksyneen hänen tarjouksensa. Järkyttynyt Andronico koettaa selittää asemaansa Asterialle, joka kuitenkin pilkkaa hänen puolustuspuhettaan ('Stringi le mie catene'). Andronico murehtii kohtaloaan ('La sorte mia spietata') ja lähettää ystävänsä Idaspen kertomaan Bajazetille uutiset ('Anche il mar par che sommerga'). Tamerlano ottaa vastaan Irenen luottohenkilön, joka onkin valepukuinen Irene, ja kertoo tälle mielenmuutoksensa syyt ('Cruda sorte, avverso fato!'). Asteria lohduttaa prinsessaa ('La cervetta timidetta...'), joka kuitenkin edelleen on epätoivon vallassa ('Sposa, son disprezzata'). Bajazet puolestaan raivostuu kuullessaan Andronicolta tyttärensä tulevasta noususta valtaistuimelle ('Dov'è la figlia?'). Hän murtautuu ulos ja kohtaa Tamerlanon sekä Asterian, jonka hän haukkuu pataluhaksi. Asteria paljastaa tikarin, jonka hän on kätkenyt vaatteisiinsa ja jota hän on aikonut käyttää hääyönään tyrannin murhaamiseen. Heidät molemmat pannaan vankilaan. Toinen näytös päättyy Irenen, Bajazetin, Asterian ja Tamerlanon kvartettoon.

Kolmas näytös
Bajazet ja Asteria aikovat tappaa itsensä Bajazetin kätkemän myrkyn avulla ('Veder parmi, or che nel fondo'). Andronico kerää rohkeutensa ja nousee uhmaamaan Tamerlanoa ja kertoo tälle rakkaudestaan Bajazetin tytärtä kohtaan. Keisari tuntee tulleensa nöyryytetyksi ja julistaa tappavansa Bajazetin sekä tuomitsevansa Asterian orjuuteen, pöytiä tarjoilemaan ('Barbaro traditor'). Andronico murehtii kohtaloaan ('Spesso tra vaghe rose'). Tamerlanon juhlapäivällisellä Asteria käyttää tilaisuutta hyväkseen ja kaataa tyrannin pikariin myrkkyä. Edelleen naamioitu Irene kuitenkin huomaa tämän suunnitelman ja estää sen paljastaen samalla oman identiteettinsä. Tamerlano osoittaa kiitollisuuttaan lupaamalla mennä naimisiin Irenen kanssa ja käskee Asterian haaremin orjien hakattavaksi ja isänsä katsomaan toimitusta. Bajazet raivoaa turhaan ('Verrò crudel, spietato'), ja hänen lähdettyään Irene iloitsee ('Son tortorella su verde sponda'). Hetken kuluttua saapuu uutinen Bajazetin kuolemasta - hän on myrkyttänyt itsensä. Itkevä Asteria astuu sisään ja pyytää, että hänetkin tapettaisiin. Tyrmistynyt tyranni luopuu kostonhimostaan ja armahtaa Asterian sekä Andronicon.

Luokka:Antonio Vivaldin teokset
Luokka:1730-luvun musiikkiteokset
Luokka:Italiankieliset oopperat