Kääpiösnautseri

Kääpiösnautseri () on pienikokoinen karkeakarvainen saksalainen koirarotu. Se kuuluu FCI:n ryhmään 2 (pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat). Sitä on alun perin käytetty vahti- ja rottakoirana. Nykyisin sen yleisin käyttö on seurakoira. Kilpailuissa kääpiösnautsereita usein käytetään verijäljessä ja metsäjäljessä.

 Ulkonäkö 

Kääpiösnautserin rotumääritelmä on sama kuin snautserin, kokoa lukuun ottamatta. Sillä on ”jalo pitkänomainen pää, tuuheat kulmakarvat ja parta”, ja sen ilme on ”tarkkaavainen ja jopa röyhkeä”. Runko on sivulta katsoen neliömäinen (selän pituus sama kuin säkäkorkeus), selkälinjaltaan aavistuksen laskeva. Kääpiösnautseri on snautseriroduista pienin, ja sen säkäkorkeus on 30–35 cm.

Kääpiösnautserilla hyväksytään Saksassa ja myös Suomessa neljä väritystä: musta, pippuri ja suola (harmaa), mustahopea ja puhdas valkoinen. Yhdysvalloissa tavataan myös ruskeita kääpiösnautsereita, joskaan AKC ei tunnusta väritystä. Kääpiösnautserit jaetaan ulkomuotonäyttelyissä värityksen mukaan erillisiin luokkiin.

 Luonne ja käyttäytyminen 
Kääpiösnautseri on hyvin aktiivinen, valpas ja usein miellyttämisenhaluinen rotu, jonka luonteeseen kuuluu kohtalainen temperamenttisuus. Sitä kuvataan vahvaksi ja temperamenttiseksi, silti elegantiksi. Rotu soveltuu kuitenkin hyvin myös lapsiperheisiin, jos koira on sosiaalistettu hyvin. Kääpiösnautserit voivat olla tuntemattomien suhteen varautuneita ja ne hoitavatkin uskollisen vahtikoiran virkaa. Kääpiösnautserit oppivat nopeasti ja niitä on helppo opettaa.

 Alkuperä 

Kääpiösnautseri on kotoisin Saksasta, jossa se jalostettiin snautserin pienemmäksi muunnokseksi. Joidenkin lähteiden mukaan se on kehittynyt snautserista, apinapinseristä ja villakoirasta , toisten mukaan taas karkeakarvaisista pinserityylisistä koirista ja apinapinseristä. Rodun jalostuksen aloittivat Frankfurtissa kaksi kasvattajaa, Georg Riehl ja Heinrich Schott. Rodusta tuli virallinen vuonna 1880, ja se tunnettiin alun perin nimellä karkeakarvainen kääpiöpinseri. Nykyinen rotumääritelmä on vuodelta 1910.

Alun perin kääpiösnautsereita käytettiin rotta- ja vahtikoirina. Häntiä ja korvia alettiin typistää rotanpuremien ehkäisemiseksi.

Suomeen ensimmäiset kääpiösnautserit tuotiin vuonna 1956 Alankomaista. Vuoden 1964 paikkeilla niitä oli Suomessa satakunta.. Nykyisin rotu on Suomessa suosittu.

 Hoito 
Kaksinkertainen karvapeite on karkea, ja se pidetään siistinä nyppimällä noin neljä kertaa vuodessa. Jos turkin ajaa koneella, turkista tulee harmaansävyinen, mikä ei ole toivottua näyttelyissä. Nypittäessä "parta", kulmakarvat sekä vatsan ja raajojen karvat jätetään pidemmiksi. Trimmauksessa eri värisiä trimmataan eri tavalla. Mustahopeilta jätetään yleensä kulmakarvat pidemmäksi kuin yksivärisillä. 

 Terveys 
Kääpiösnautseri on suhteellisen terve rotu. Sillä esiintyy jonkin verran perinnöllisiä sairauksia kuten kaikilla koiraroduilla. Kääpiösnautserin keskimääräinen elinikä on 10–12 vuotta, kun katsotaan vuosina 2010–2026 kuolleita rodun edustajia. Yleisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, sydänsairaudet ja kasvainsairaudet.

Rodussa esiintyy perinnöllistä varvasanomaliaa, jossa koiran uloimmat varpaat surkastuvat sen ollessa nuori. Kääpiösnautserilla esiintyy virtsatieongelmia useammin kuin muilla roduilla. Virtsakiteitä ja -kiviä on useita eri tyyppejä ja myös niiden muodostumismekanismit ja -olosuhteet ovat erilaisia. Kaksi tavallisinta kidetyyppiä ovat kalsiumoksalaatti ja struviitti.  Lisäksi rodulla esiintyy perinnöllistä maksashunttia eli portosysteeminen shunttia. Sairaudessa maksassa on epänormaali verisuoniyhteys, jonka kautta osa laskimoverenkierrosta ohittaa maksan. 

Johtuen kääpiösnautserien pienestä koosta on rodulla merkittävä alttius parodontiittiin eli hampaiden kiinnityskudoksen tulehdukselliseen sairauteen. Sairautta voi ennaltaehkäistä hampaiden harjaamisella. 

Kääpiösnautsereilla esiintyy jonkin verran harmaakaihia (cataract), etenevää verkkokalvon rappeumaa (progressive retinal atrophy eli PRA) sekä ylimääräisiä silmäripsiä (distichiasis). Rodun PEVISA-ohjelmassa on pakollinen silmätarkastuslausunto. Silmätarkastuslausunto ei saa olla astutushetkellä 12 kuukautta vanhempi.

Kääpiösnautseri on yksi sisäsiittoisimpia koirarotuja. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoinen koirarotu oli sekarotuinen ja sen jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,037. Serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on 0,25. Kääpiösnautserin jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on vielä tätäkin korkeampi: 0,334. 

 Lähteet 

 Suomen Kennelliiton KoiraNet-tietokanta 

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

 Suomen Kääpiösnautserikerhon kotisivu 
 Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
 Kääpiösnautseri (Koirat.com, pdf)

Luokka:FCI 2 Pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat
Luokka:Pinserit ja snautserit
Luokka:Saksalaiset koirarodut
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit