Eläinmaantieteellinen alue

Eläinmaantieteellinen alue on eläimistöltään samankaltainen alue maapallolla. Eläinmaantieteellisten alueiden eläimistön eroihin ovat vaikuttaneet etenkin mannerliikunnot, joiden seurauksena mantereet ovat välillä olleet biologisesti eristäytyneinä pitkän aikaa, mikä on johtanut niille tyypillisen eläimistön kehittymiseen. 

Maapallo jaetaan tavallisesti kuuteen eläinmaantieteelliseen alueeseen Alfred Russel Wallacen 1800-luvulla tekemän työn mukaan. Hän oli ensimmäinen joka havaitsi, että kokonaiset eläinten ryhmät saattavat esiintyä vain tietyllä eläinmaantieteellisellä alueella.

 Eläinmaantieteelliset alueet 
Yleensä maapallo jaetaan näihin kuuteen eläinmaantieteelliseen alueeseen:
Palearktinen alue (54,1 milj. km²), Euraasia ja Pohjois-Afrikka
Nearktinen alue (22,9 milj. km²), Pohjois-Amerikka    
Neotrooppinen alue (19,0 milj. km²), Etelä- ja Keski-Amerikka
Etiopialainen alue (22,1 milj. km²), Saharan eteläpuolinen Afrikka ja Arabian niemimaan eteläosat, Madagaskar
Orientaalinen alue (7,5 milj. km²), Etelä- ja Kaakkois-Aasia
Australialainen alue (7,7 milj. km²), Australia lähisaarineen

WWF:n mukaan on vielä oseaninen alue ja antarktinen alue.Figure 1.3. The 8 Biogeographical Realms and 14 Biomes Used in the MA Green Facts. Viitattu 18.11.2016.

 Katso myös 
 Indopasifinen merialue

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Ekologia
Luokka:Eläinmaantiede