Kiyomizu-dera

Kiyomizu-dera (, ’puhtaan veden temppeli’) on buddhalainen temppeli Higashiyama-kun suuralueella Kiotossa Japanissa. Temppeli tunnetaan virallisemmin nimellä Otowasan Kiyomizu-dera (). Nimensä se on saanut temppelin alueella sijaitsevalta vesiputoukselta, johon virtaa vettä viereisiltä vuorilta. 

 Historia 
Temppeli perustettiin vuonna 778Yamasa Institute: Japan travel guide Kyoto Prefecture: World heritage , joten se on vanhempi kuin Kioto. Perustuksesta on useita tarinoita: legendan mukaan buddhalainen munkki Enchin sai näyssä tietää löytävänsä kirkkaan Yodojoen lähteen. Etsintänsä aikana Enchin kohtasi askeetti Gyōein. Gyōei antoi hänelle puupalan, johon oli asettunut armon ja myötätunnon bodhisattvan Kannonin henki. Palasesta kaiverrettiin Kannonin kuva ja Enchin asetti sen puumajaan perustaen siten Kiyomizu-deran. Legendan jatko kertoo, miten keisarin kenraali Sakanoue Tamuramaro kohtasi Enchinin ollessaan peurametsällä. Enchinin puhe eläinten tappamista vastaan sai Tamuramaron katumaan, ja tämä määräsi rakennettavaksi paikalle kunnollisen temppelin.

Vuonna 798 Tamuramaro rakennutti temppelin päähallin uudelleen ja käytti sen rakennusosiksi Nagaoka-kyōn hylätyn palatsin hallia. Kiyomizu-dera toimi yhdessä Naran Kōfuku-jin kanssa Narasta peräisin olevan Hossō-suuntauksen temppelinä, ja kiotolaiset Hieivuoren munkit polttivat sen useita kertoja. Suurimman osan temppelin nykyisistä rakennuksista on rakennuttanut shōgun Tokugawa Iemitsu vuonna 1633. 

 Temppeli 

Kiyomizu-dera sijaitsee vuoren rinteellä Kioton yläpuolella, joten näkymä kaupunkiin on hieno. Päähallilla on suuri veranta, jota kannattelevat yhteensä 139 viisitoista metriä korkeaa puupylvästä. Nykyisessä temppelissä on säilynyt rakennuksia 1400–1600-luvuilta. Temppelin alueella sijaitsee myös šintolainen pyhäkkö, Jishū-jinja, jossa asuu rakkauden ja hyvän avioliiton kami. Pyhäkkö on epätavallinen, sillä Meiji-restauraation jälkeen šintolaiset ja buddhalaiset temppelit yleensä erotettiin toisistaan (shinbutsu bunri). Yhteensä temppeliin kuuluu yli 30 rakennusta. 

Ennen päähallia lännestä tultaessa ovat vuonna 1596 rakennettu kellotorni, vuonna 1633 uudelleenrakennettu kolmikerroksinen pagodi, sutra-halli Kyōdō, jossa pidetään käsikirjoituksia, ja vuonna 1728 uudelleenrakennettu Jishin-in (armon temppeli), joka oli Toyotomi Hideyoshin lempipaikka. Seuraavaksi vastaan tulevassa Nagaokasta 700-luvun lopussa siirretyssä Kanisandōssa (perustajan hallissa) on Gyōein, Enchinin ja Tamuramaron kuvia.

Keisari Tenmun pojan rakennuttaman Asakuradōn takana on Hondō eli päähalli. Hallin rakennutti uudelleen vuoden 1629 tulipalon jälkeen Tokugawa Iemitsu. Viereiseltä puupilareilla rotkon ylle korotetulta terassilta näkyy Kioto ja rotkon toisella puolella Koyasu-no-tō-pagodi. Pagodissa on turvallisen synnytyksen jumalatarta esittävä patsas. Päähallin alapuolella on vesiputous Otowa-no-taki (, ’höyhenten äänen putous’), jonka veden sanotaan auttavan sairauksiin. Palvojat ottavat sen vettä kauhoilla. 

Kiyomizu-dera kuuluu Kioton suosituimpiin nähtävyyksiin. Se otettiin yhdessä muinaisen Kioton muiden kulttuuriaarteiden kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1994.

 Kuvia 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Japanissa
Luokka:Kioton temppelit ja pyhäköt
Luokka:Japanin buddhalaiset temppelit