Vladimir Fjodorov

Vladimir Georgijevitš Fjodorov [ˈfʲoːdərəf] (, 1925 – 13. toukokuuta 2013 MoskovaUnto Hämäläinen: Vladimir Fjodorov  Muistot, Teemat Helsingin Sanomat. Viitattu 27.8.2014.) oli Suomen asioihin kylmän sodan aikana vaikuttanut neuvostoliittolainen kommunistipoliitikko ja kirjailija.

Fjodorov oli taustaltaan sotilas ja puna-armeijan everstiluutnantti. Jätettyään sotilasuran hän työskenteli vuosina 1954–1989 virkailijana Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) kansainvälisen osaston Suomen-osastolla. Hän opetteli suomen kielen. Vuosina 1967–1973 hän asui Suomessa ja toimi lähetystöneuvoksena Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystössä. Hänen tehtävänään oli valvoa Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) toimintaa. Lempinimellä Roffi tunnettu Fjodorov kuului Neuvostoliiton suurlähettiläs Aleksei Beljakovin ja SKP:n neuvostomielisen vähemmistön eli niin sanottujen taistolaisten tukijoihin. Fjodorov tuli myöhemmin tunnetuksi muun muassa kirjailijana ja toimittajana. Fjodorov käänsi venäjäksi Elvi Sinervon Vuorelle Nousu -runoteoksen ja osallistui useiden venäjäksi käännettyjen suomalaisten kirjailijoiden töiden toimittamiseen Neuvostoliitossa[3]. 

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen hänen artikkeleitaan julkaistiin runsaasti suomalaisessa Tiedonantaja-lehdessä. Fjodorov kirjoitti muistelmansa, jotka julkaistiin suomeksi vuonna 2001. Fjodorov lanseerasi 2004 termin Ahtisaaren–Lipposen linja joka oli hänen analyysin mukaan korvaava ulkopolliittinen linja Paasikiven–Kekkosen linjalle Helsingin Sanomat 5.8.2004: "Fjodorov: Suomi Ahtisaaren–Lipposen linjalla"..

Vladimir Fjodorovin poika on Andrei Fjodorov, joka toimi Venäjän neuvostotasavallan varaulkoministerinä 1990–1991.

 Lähteet 

Luokka:Venäläiset poliitikot
Luokka:Venäläiset kirjailijat
Luokka:Vuonna 1925 syntyneet
Luokka:Vuonna 2013 kuolleet