Oikeuspoliittinen yhdistys Demla

Oikeuspoliittinen yhdistys Demla ry, aiemmin Suomen Demokraattiset Lakimiehet, on vuonna 1954 perustettu aatteellinen yhdistys, jonka tavoitteena on Suomen oikeus- ja yhteiskuntapolitiikkaan vaikuttaminen. Järjestön oman kuvauksen mukaan Demlan tarkoituksena on ”edistää perus- ja ihmisoikeuksien toteutumista, toimia oikeusturva-, tasa-arvo- ja ympäristökysymyksiä sekä sosiaalista oikeudenmukaisuutta puolustavien lakimiesten yhdyssiteenä ja pitää yhteyksiä eri kansalaisjärjestöihin”.

Demla oli alun perin kommunististen ja kansandemokraattisten lakimiesten yhdistys, mutta 1970-luvulla se laajeni myös sosiaalidemokraattien ja keskustalaisten ”yleisedistykselliseksi” järjestöksi.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 7 Vuoteen 2002 asti yhdistys toimi nimellä Suomen Demokraattiset Lakimiehet, mutta kun yhteistyö Kansainvälisen demokraattisten lakimiesten liiton (IADL) kanssa hiipui nimi vaihdettiin nykyiseen muotoon. Sittemmin puoluepoliittisuus on yhdistyksessä hiipunut, ja nykyisin yhdistyksen toimintaan kuuluvat pääasiassa Oikeus-lehden julkaiseminen ja oikeuspoliittisten seminaarien järjestäminen.

 Historia 
 Yhdistyksen perustaminen 
Yhdistyksen perustamiseen johtaneet ajatukset syntyivät Ihmisoikeuksien säätiön piirissä. Säätiön perusti Ihmisoikeuksien liitto vuonna 1949 tukemaan ”ihmisoikeuksien puolustamista sekä demokraattisen valtiojärjestyksen ja kulttuurin säilyttämistä ja kehittämistä” sekä kunnioittamaan ”professori Väinö Lassila -vainajan edustamia aatteita ja ihmisoikeuksia puolustaessaan henkensä menettäneiden muistoa”. Nikula, Paavo: Suomen Demokraattiset Lakimiehet 25 vuotta, Oikeus 1/1980 s. 24-30.

Säätiön piirissä toimi varatuomari Risto Höltän johtama lakiasiaintoimisto, jonka lakimiehet toimivat erityisesti asioissa, joiden yhteys kansandemokraattiseen poliittiseen toimintaan oli ilmeinen. Tällainen tehtävä oli esimerkiksi Kemin veritorstain tapahtumissa, jotka olivat johtaneet kapinasyytteisiin lakkolaisia kohtaan. Vuonna 1954 toimiston lakimiehet sekä eräät muut lakimiehet perustivat yhdyssiteekseen Suomen Demokraattiset Lakimiehet (DemLa).Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 1

Nimensä Demla sai Kansainvälisen Demokraattisten lakimiesten liiton mukaan. IADL:n perustivat vuonna 1946 Nürnbergin tuomioistuimen ranskalaiset, englantilaiset ja neuvostoliittolaiset lakimiehet. Ensimmäinen presidentti oli ranskalainen Rene Cassin, jonka käsialaa on vuoden 1948 Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksien julistus ja joka sai vuonna 1968 tämän ansiosta Nobelin rauhanpalkinnon.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 2 Demla liittyi myös Suomi–Neuvostoliitto-Seuraan ja Rauhanpuolustajiin.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 4 Demla sopi yhteistyösopimuksen vuonna 1975 Unkarin kansantasavallan, Puolan kansantavallan, Itä-Saksan ja Länsi-Saksan lakimiesliittojen kanssa.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 14

 1970-luvun aktiivisuus 
Demlan toiminta oli melko vaatimatonta vuoteen 1970 asti. Syksyllä 1970 presidentti Urho Kekkosen Lakimies-lehdelle antaman kriittisen haastattelun jälkeen heräsi ajatus järjestön toiminnan elvyttämisestä siten, että sen ideologista pohjaa merkittävästi lavennettaisiin. Aloitteen teki viiden lakimiehen ryhmä, johon kuuluivat Martti J. Mehto, K. J. Lång, Olavi Sulkunen, Jan Törnqvist ja Mikko Varis. Ryhmä laati julkilausumaehdotuksen, johon se pyysi lisää kannattajia ja väitti Suomen Lakimiesliiton olevan aatteellisesti yksipuolinen ja eriarvoisuutta korostava.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 9 Julkilausumaan yhtyivät muun muassa Aulis Aarnio, Yrjö Ahmavaara, Aarno Aitamurto, Eero Backman, Raimo Blom, Lars D. Eriksson, Antti Eskola, Tarja Halonen, Olavi Heinonen, Antero Ignatius, Risto Jaakkola, Antero Jyränki, Kai Kalima, Heikki Karapuu, Matti Kekkonen, Antti Kivivuori, Osmo Kock, Ilmo Kolamo, Timo Konstari, Seppo Laakso, Mikko Kämäräinen, Matti Louekoski, Matti Mikkola, Jukka Mikkola, Klaus Mäkelä, Ilmari Ojanen, Esko Riepula, Helge Rontu, Allan Rosas, Holger Rotkirch, Matti Savolainen, Kari Sinisalo, Kaarina Suonio, Jukka Sädevirta, Jacob Söderman, Jyrki Tala, Kari S. Tikka, Matti Wuori ja Patrick Zilliacus.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 6  

Syksystä 1970 lähtien Demokraattiset Lakimiehet lähti toimimaan kolmikantapohjalla: sen hallitukseen valittiin kolmannes sosiaalidemokraatteja, kolmannes kansandemokraatteja ja kolmannes keskustalaisia niin kutsutuksi kansanrintamaksi. Toiminnan keskeisistä henkilöistä Helge Rontu piti Suomen Lakimiesliittoa Demlan vastustajana ja katsoi sen olevan sidoksissa ”suurpääomaan”. Demokraattisten lakimiesten puheenjohtajana 1971–1972 toiminut K. J. Lång oli puheenjohtajuutensa aikaan myös Suomen oikeusministeri.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 13 Vuoden 1972 Jyväskylän seminaarissa Demla hyväksyi ohjelmapaperin, jossa vaadittiin Suomeen määräaikaisia poliittisesti valittuja tuomareita.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 10

 Myöhempi toiminta 
Demla osallistui 1980-luvulla Ydinaseeton Pohjola -kampanjaan ja Eristetään Etelä-Afrikka -toimikuntaan.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 16 Demlalla oli myös ratkaiseva vaikutus naisoikeuden tuomisesta Suomeen jo 80-luvulla.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 17 80-luvun lopussa Demla otti asiakseen ulkomaalaisasiat ja teki oikeusasiamiehelle ulkomaalaisten kohtelusta 79-sivuisen kantelun, joka johti uudistuksiin ulkomaalaisten oikeusasemassa.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 20 Lisäksi yhdistys oli perustamassa pakolaisneuvontapistettä, josta muodostui Pakolaisneuvonta ry. 1980-luvun lopussa puoluepoliittisuus hiipui ja yhteistyö IADL:n kanssa loppui 1990.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 21 Varatuomari Kari Paaso kritisoi Demlan historiaa epäavoimeksi ja ehdotti järjestölle vuonna 1995, että Demlan yhteydet Neuvostoliittoon rahoituksen ja toiminnan osalta olisi pitänyt selvittää.

Demla osallistuu oikeuspoliittiseen keskusteluun järjestämällä keskustelutilaisuuksia oikeuspoliittisista aiheista sekä antamalla lausuntoja lakihankkeista. Demla julkaisee yhdessä Oikeus- ja yhteiskuntatieteellisen yhdistyksen kanssa neljästi vuodessa ilmestyvää Oikeus-lehteä.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 34-36

Demla järjestää vuosittain kesäseminaarin, jossa käsitellään ajankohtaisia oikeudellisia aiheita. Teemoina ovat olleet Kulttuuri (2004), Turvallisuus (2003), Julkisuus (2002), Väkivalta (2001), Lapsi perheessä ja prosessia (2000), Vaihtoehtoiset konfliktinratkaisukeinot (1999), Lainsäädäntövalta (1998), ympäristökysymykset, tuomioistuinlaitoksen tulevaisuus, juristien etiikka ja hyvinvointivaltion kohtalo.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 29-31

Vuonna 2005 Demla julkisti Oikeusmurharaportin, jossa analysoitiin syitä, jotka olivat johtaneet syyttömien tuomitsemiseen pankkiryöstöstä vuosien vankeusrangaistukseen.Fredman, Markku 2005: Demlan historiikki, s. 27

Puheenjohtajat

 1954–1963 Jorma Uitto 
 1964–1971 Martti J. Mehto 
 1971–1972 K. J. Lång 
 1973 Ilmari Ojanen 
 1974 Helge Rontu 
 1975 Mikko Kämäräinen 
 1976 Jacob Söderman 
 1977 Arjo Suonperä 
 1978 Paavo Nikula 
 1979 Ilkka Saraviita 
 1980 Kaarlo Tuori 
 1981 Silja Hiironniemi 
 1982 Hannu Takala 
 1983 Olavi Sulkunen 
 1984 Rauno Vanhanen 
 1985 Jukka Kekkonen 
 1986 Matti Rintala 
 1987 Anneli Jäätteenmäki 
 1988 Markku Fredman 
 1989 Martin Scheinin 
 1990 Johanna Suurpää 
 1991 Arja Kekkonen  
 1992 Marja Toivio-Kaasinen 
 1993 Jaana Matikainen 
 1994 Arto Rajala 
 1995 Kirsi Tarvainen 
 1996 Jukka Similä 
 1997 Antti Riihelä 
 1998 Merja Pentikäinen 
 1999 Kaijus Ervasti 
 2000 Johanna Ojala 
 2001–2002 Heini Kainulainen 
 2003–2004 Ville Punto 
 2005 Päivi Keskitalo
 2006 Elina Sarelius
 2007–2008 Elina Castrén
 2009–2010 Martta October
 2011–2012 Katja Kneckt
 2013 Jukka Linna
 2014 Rami Lindström
 2015 Mirkka Kivilehto
 2016–2017 Fanny Pihlström
 2018–2019 Annastiina Ali-Lekkala
 2020–2021 Virve Valtonen
 2021–2022 Susanna Kaavi 



Lähteet
Fredman, Markku: Demlan historiikki. Oikeus-lehti 4/2005. Tekstin verkkoversio (PDF) .

Viitteet

Aiheesta muualla
 Demlan kotisivut

Luokka:Suomalaiset poliittiset järjestöt