Alfonso III (Portugali)

Afonso III (); (5. toukokuuta 1210 Coimbra – 16. helmikuuta 1279 Alcobaça) oli Portugalin kuningas vuosina 1248–1279. Hän oli myös Boulognen kreivi ensimmäisen avioliittonsa aikana vuosina 1238–1253. 

 Suku 
Afonso oli Afonso II:n ja Kastilian prinsessa Urraca de Castillon poika. Hänen äidinisänsä oli Kastilian kuningas Alfonso VIII. Afonsolla oli kolme sisarusta ja kaksi aviotonta velipuolta. Hänen nuorempi sisarensa Leonor oli Tanskan kuningas Valdemar nuoremman puoliso.

 Kuningas 
Afonso III tuli Portugalin kuninkaaksi, kun hänen vanhempi veljensä Sancho II syrjäytettiin paavi Innocentius IV:n tahdosta vuonna 1248. Afonso jatkoi alueiden takaisinvalloitusta muslimeilta valloittamalla Faron vuonna 1249. Valloitettu Algarven alue jaettiin Portugalin ja Kastilian kesken. Huolimatta kirkolta saamastaan tuestaan kuninkaaksi nousemisessa, paavi erotti Afonson kirkosta kirkon maaomaisuutta koskeneen erimielisyyden seurauksena.

Hänen hallituskautensa aikana pidettiin ensimmänen Portugalin cortesin eli säätykokouksen kokoontuminen, jossa kuntien kansalaiset olivat edustettuina. Afonson kuoltua vuonna 1279 häntä seurasi valtaistuimelle hänen vanhin poikansa Dinis I.

 Avioliitot ja perilliset 
Afonson ensimmäinen puoliso oli Boulognen kreivitär Matilde II (1202–1259), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1238. Avioliitto oli lapseton ja Afonso otti eron Matildesta vuonna 1253. 

Toinen puoliso vuodesta 1253 alkaen oli Afonsoa yli 30 vuotta nuorempi Kastilian prinsessa Beatriz de Castillo (1242/1244–1303), joka oli Kastilian kuningas Alfonso X Viisaan ja Mayor Guillén de Guzmánin avioton tytär. 

Heille syntyi seitsemän lasta, joista neljä eli aikuiseksi asti:

 infanta, prinsessa Branca (1259–1321), nunna
 Dinis I (1261–1325), Portugalin kuningas
 infante, prinssi Afonso (1263–1312), Portalegren, Castelo de Viden, Arronchesin, Marvãon ja Lourinhãn valtias
 infanta Sancha (1264 – n. 1284)
 María (1265 – n. 1266), kuoli yksivuotiaana
 Vicente (k. 1268), kuoli alle vuoden ikäisenä
 Fernando (k. 1269), kuoli alle vuoden ikäisenä

Afonsolla oli myös ainakin yhdeksän nimeltä tunnettua aviotonta lasta eri suhteista noin vuodesta 1250 lähtien.

Suhteesta Madragana Ben Aloandron kanssa, jota myöhemmin kutsuttiin 'Mor Afonsoksi' (Afonson äiti), joka oli Faron maurilaiskauden viimeisen pormestarin, mozarabilaisen Aloandro Ben Bakrin tytär:
 Martim Afonso Chichorro (1250–1313)Sotto Mayor Pizarro, José Augusto: Linhagens Medievais Portuguesas: Genealogias e Estratégias (1279-1325). Tohtorinväitöskirja. Oporto, 1997. Ss. 172-173, 176, 176-178., 183-184. hdl:10216/18023. Caetano de Sousa, António (1735). Historia Genealógica de la Real Casa Portuguesa (PDF). Tomo I, Livro I, capítulo. XVI. Lisboa: Lisboa Occidental, na oficina de Joseph Antonio da Sylva. OCLC 503932489. Ss. 77, 178, 179, 180
 Urraca Afonso (n. 1260–1290 jälkeen) meni naimisiin (1) vuonna 1265 Pedro Anes de Riba de Vizelan kanssa ja (2) vuonna 1275 João Mendes de Briteirosin kanssa, joka oli Memin Rodrigues de Briteirosin poika.

Suhteesta Havido Maria Peres de Enxaran kanssa:
 Afonso Dinis (1260–1310)

Suhteesta Elvira Estevesin kanssa:
 Leonor Afonso (k. 1259), nunna Santa Claran luostarissa Santarémissä

Muitten nimeltä tuntemattomien naisten kanssa:
 Fernando Afonso, Johanniittain ritarikunnan jäsen
 Gil Afonso (1250–1346), Johanniittain ritarikunnan jäsen
 Rodrigo Afonso (1258–1272), Santarémin priori
 Leonór Afonso (s. 1250), Pedrógãon ja Neivan valtiatar, meni naimisiin (1) Pedrógãon herran D. Estevão Anes de Sousan kanssa ja (2) Santarémissä vuonna 1273 D. Gonçalo Garcia de Sousan kanssa, joka oli Garcia Mendes II de Sousan poika
 Urraca Afonso (k. 4. marraskuuta 1281), asui Lorvãon luostarissa

 Lähteet 

Luokka:Portugalin kuninkaat
Luokka:Vuonna 1210 syntyneet
Luokka:Vuonna 1279 kuolleet