Armas Maasalo

Armas Toivo Valdemar Maasalo (vuoteen 1905 Masalin; 28. elokuuta 1885 Rautavaara – 9. syyskuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja urkuri.

Armas Maasalo opiskeli urkujensoittoa Viipurin lukkari- ja urkurikoulussa lukuvuoden 1905–1906. Vuonna 1907 hän ilmoittautui sekä Helsingin Musiikkiopistoon että Helsingin yliopistoon, josta valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1911. Samaan aikaan hän opiskeli musiikkia Helsingin Filharmonisen seuran orkesterikoulussa. Maasalo täydensi opintojaan Ranskaan  ja Saksaan vuosina 1919−1925 tekemillään opintomatkoilla.

Maasalo työskenteli muun muassa Helsingin normaalilyseon musiikinopettajana vuosina 1916–1952, Kansallis-Kuoron johtajana vuosina 1915–1949, Helsingin Johanneksenkirkon urkurina 1926–1958, Helsingin kirkkomusiikkiopiston johtajana 1923–1951, Suomen Kirkkokuoroliiton ensimmäisenä johtajana 1931–1960 ja Sibelius-Akatemian kirkkomusiikin osaston johtajana vuosina 1951–1955. Hän oli myös virsikirjakomitean jäsen 1930-luvulla. Maasalo toimitti yhdessä Taneli Kuusiston ja Aleksi Lehtosen kanssa vuonna 1943 käyttöön otetun Suomen evankelisluterilaisen kirkon koraalikirjan, joka korvasi Richard Faltinin vuonna 1871 toimittaman koraalikirjan. Maasalolla oli lukuisia luottamustehtäviä kirkkomusiikin alalla; hän toimi muun muassa Suomen Kanttori-urkuriliiton ja Suomen Kirkkokuoroliiton puheenjohtajana sekä monien laulujuhlien johtajana ja palkintotuomarina. Professorin arvonimi myönnettiin hänelle 1947.  Toivo Haapanen ym. (toim.): Musiikin tietokirja (2. painos), s. 297 ja täydennysliite s. 36. Helsinki: Otava, 1957. 

Armas Maasalon tuotanto sisältää muun muassa kaksi orkesterisarjaa, pianokonserton, urku- ja kuoroteoksia, liturgista ja hengellistä musiikkia. Hän on säveltänyt myös joululauluja sekä lauluja koululaulukirjoja varten. Vuonna 1932 hän julkaisi Helsingin kirkkomusiikkiopiston 50-vuotishistoriikin.

Maasalo on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

Säveltäjälle nimetty Maasalonpolku sijaitsee Helsingin Pukinmäessä. Maasalolla oli huvila Nuasjärven rannalla Sotkamossa.

Armas Maasalon poika oli Yleisradion musiikkipäällikkö ja musiikkikirjailija, filosofian maisteri Kai Maasalo (1922–2000).

Sävellyksiä
"Joulun kellot" ("Hiljaa, hiljaa"), san. Helmi Auvinen
"Mä kanssa enkelten" (osana Jouluvesper-teosta), san. K. V. Tamminen
"Tule kanssani, Herra Jeesus", san. Hilja Haahti.
"Jeesus, kuule rukoukset", san. Jenny Pohjola
"Tuhansin kielin", san. Lauri Pohjanpää
"Genesis". Armas Maasalo voitti tällä kappaleella Viipurin Lauluveikot -mieskuoron sävellyskilpailun II palkinnon vuonna 1927Viipurin Lauluveikot 100 v.. Copyright Viipurin Lauluveikot Tammer-Paino 1997.
Sons imagés pour piano, Op. 1
Kaksi tanssia pianolle, Op. 7
Sons imagés pianolle, Op. 18
Consolation pianolle, Op. 23
Kaksi marssia pianolle, Op. 24
Drei bagatellen für piano, Op. 25
Tunnelmia (Impressions) pianolle, Op. 37
Urkusonaatti c-molli (1920)
Pianokonsertto (1919/1945)
Karjalaisia säveleitä orkesterille (1918)
Jouluoratorio, Op. 51

 Lähteet 

Aiheesta muualla
 Maasalo, Kai: Armas Maasalo (1885–1960). Johdatus hänen elämäänsä ja musiikkiuraansa. 1998.

 Armas Maasalo : Uruista ja urkureista. Pikakuvia matkalta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 29.07.1928, nro 31, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Armas Maasalo : Valtakunnan suuret Bach-juhlat Saksassa. Leipzig juhla-asussa - musiikkivieraita kaikista maista, Helsingin Sanomat, 27.06.1935, nro 168, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät
Luokka:Suomalaiset urkurit
Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Luokka:Vuonna 1885 syntyneet
Luokka:Vuonna 1960 kuolleet