Oriana Fallaci

Oriana Fallaci (29. kesäkuuta 1929 Firenze, Italia – 15. syyskuuta 2006 Firenze, Italia) oli italialainen toimittaja ja kirjailija. Hän asui viime vuodet ennen kuolemaansa New Yorkissa, mutta kuoli kotiseuduillaan Firenzessä, Italiassa, 77 vuoden ikäisenä.     

Fallaci nousi maineeseen toimittajana, jonka haastatteluista ei kukaan uskaltanut kieltäytyä. Hän oli uransa alkupuolella sotakirjeenvaihtajana Vietnamissa ja Libanonissa. Libanonista hän kirjoitti myös laajan kirjan. Fallaci on myös kirjoittanut uutistapahtumien ympärille kietoutuvia esseitä ja romaaneja.

Hänen haastattelemiaan maailmanpolitiikan huippunimiä olivat Henry Kissinger, Ngyen Van Thieu, General Giap, Golda Meir, Jasser Arafat, Jordanian kuningas Hussein, Indira Gandhi, Ali Bhutto, Ajatollah Ruhollah Khomeini, Willy Brandt, Pietro Nenni, Mohammad Reza Pahlavi, arkkipiispa Makarios III, Sheikh Mujibur Rahman ja Alexandros Panagoulis.Interview With History By Oriana Fallaci, archive.org. Retrieved 26 November 2018.

Uransa alkupuolella Fallaci kävi Suomessa markkinoimassa kirjaansa.

Syyskuun 11. iskujen jälkeinen kausi
Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen Fallacista tuli äänekäs islamin vastustaja. Fallacin tavaramerkiksi muodostunut rohkeus sai uusia ulottuvuuksia ja uusia kuulijoita, kun hän vuosien hiljaisuuden jälkeen alkoi puhua islamin vaaroista. Muutama viikko New Yorkin World Trade Centerin tuhon jälkeen syksyllä 2001 hän julkaisi pamfletin La rabbia e l'orgoglio (Raivo ja ylpeys). Kirjaa myytiin Italiassa yli miljoona kappaletta, mutta se herätti syytöksiä rasismista ja vihan lietsonnasta muslimeja vastaan. Pamfletissa Fallaci kirjoitti, että muslimit "lisääntyvät kuin rotat" ja sanoi että "Allahin lapset viettävät aikaansa takapuoli pystyssä, rukoillen viisi kertaa päivässä". 

Vuonna 2004 ilmestyi kirja La forza della ragione (Järjen voima), jossa Fallaci lanseerasi käsitteen "Eurabia" ja sanoi, että maanosa on myynyt itsensä ja myy itseään viholliselle kuin prostituoitu. Italiassa ja Sveitsissä Fallacia syytettiin kiihottamisesta uskonryhmää vastaan.

Fallacista tuli viimeisinä vuosinaan arvokonservatiivi, joka vastusti aborttia (poislukien raiskauksesta aiheutuneet raskauden keskeytykset), eutanasiaa, samaa sukupuolta olevien avioliittoa ja samaa sukupuolta olevien parien adoptio-oikeutta.Talbot, Margaret (29 .5.2006). "The AgitatorOriana Fallaci directs her fury toward Islam" –The New Yorker.

Teoksia
I sette peccati di Hollywood (1956)
Il sesso inutile (1961)
Penelope alla guerra (1962)
Gli antipatici (1963)
Se il sole muore (1965)
Niente e così sia (1969)
Quel giorno sulla luna (1970)
Intervista con la storia (1974)
Lettera a un bambino mai nato (1975) (Suom. Kirje lapselle, joka ei koskaan syntynyt)
Un uomo (1979) (Suom. Mies)
Insciallah (1990) (Suom. Inshallah)
La rabbia e lorgoglio (2001)
La forza della ragione (2004)
Oriana Fallaci intervista Oriana Fallaci (2004)
Oriana Fallaci intervista sé  stessa - L'Apocalisse (2005)

Englanniksi käännettyjä teoksia

A Man (1979) 
The Seven Sins of Hollywood (alkusanat Orson Welles) (1958)
The Useless Sex: Voyage around the Woman (1961)
Penelope at War (1962)
Limelighters (1963)
The Egotists: Sixteen Surprising Interviews (1963) 
Inshallah
If the Sun Dies
Interview With History (1976)
Letter to a child never born
Nothing, and so be it
The Rage and The Pride (La Rabbia e lOrgoglio (2001)
The Force of Reason (2004)

 Lähteet 

Aiheesta muualla
Oriana Fallacin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
New Yorker, The Agitor

Luokka:Italialaiset kirjailijat
Luokka:Italialaiset toimittajat
Luokka:Islamin kriitikot
Luokka:Vuonna 1929 syntyneet
Luokka:Vuonna 2006 kuolleet