Viron kokoomuspuolue

Viron kokoomuspuolue () oli virolainen oikeistoliberaali  puolue, joka toimi vuosina 1991–2002. 

Uuden itsenäisyyden jälkeinen puolueen synty
Puolue syntyi Viron uuden itsenäistymisen jälkeen 8. joulukuuta 1991. Puolueen jäsenissä oli huomattava osa entistä Neuvosto-Viron nomenklatuuraa, joka tuki sosiaalisen markkinatalouden soveltamista siirtymäkaudella vanhasta neuvostotaloudesta markkinatalouteen. Puolueen syntyhetkellä Viron siirtymäkauden pääministeri Edgar Savisaaren hallituksessa oli kaikkiaan kuusi Viron kokoomuspuolueen liittynyttä ministeriä eli valtiovarainministeri Rein Miller, liikenneministeri Tiit Vähi, ympäristöministeri Tõnis Kaasik, työministeri Arvo Kuddo, teollisuus- ja energiaministeri Jaak Tamm ja elinkeinoministeri Jaak Leimann.

Puolue osallistui uuden itsenäisyyden ensimmäisiin riigikogu-vaaleihin syyskuussa 1992 "Turvallinen koti" () -vaaliliiton osana. Vaaliliiton muut jäsenet Viron kokoomuspuolueen lisäksi olivat entisten kolhoosijohtajien ja maatalousvirkamiesten Maaliitto  ja pienempi Oikeusliitto . "Turvallinen koti" -vaaliliitto sai kaikkiaan 17 paikkaa riigikogun 101 paikasta, mutta joutui oppositioon Isänmaaliiton Mart Laarin muodostaessa oikeistohallituksen. Kokoomuspuolueen osuus 17:stä oli kuusi edustajaa. 

Hallitusvastuussa 1995–1999
Seuraavissa riigikogun vaaleissa 1995 Kokoomuspuolueen ja maaseudun ihmisten vaaliliiton () alaisuuteen kuuluivat Viron kokoomuspuolue, Maaliitto, Viron eläkeläisten ja perheiden puolue () ja Maanviljelijöiden liitto (). Vaaliliiton puolueet olivat olleet oppositiossa siihen asti, mutta maaliskuun 1995 vaaleissa vaaliliitosta tuli suurin ryhmä eli se sai 32 % äänistä ja 41 paikkaa 101-jäsenisestä riigikogusta. Vaaliliiton ja samalla kokoomuspuolueen edustajana Tiit Vähi sai tehtävän muodostaa hallitus, johon tuli mukaan myös Edgar Savisaaren johtama Keskustapuolue (). Hallitus kaatui kuitenkin jo marraskuussa 1995 ns. nauhaskandaaliin, jossa selvisi, että toisten poliitikkojen keskusteluja oli nauhoitettu. Kaiken lisäksi sisäministeri Savisaar oli sekaantunut tähän skandaaliin, joten hallituksessa ollut Keskustapuolue joutui siirtymään oppositioon. Viron kokoomuspuolue ja Vähi pääministerinä kuitenkin jatkoi muodostaen hallituksen uuden kumppanin eli Viron reformipuolueen () kanssa. Tämä jälkimmäinen Vähin hallitus istui maaliskuuhun 1997, jonka jälkeen pääministeriksi nousi toinen kokoomuspuoluelainen eli Mart Siimann halliten vähemmistöhallituksena maaliskuuhun 1999.

Puolueen vaalitappio ja hajoaminen
Vuoden 1999 riigikogun vaaleissa Kokoomuspuolue ei päässyt enää vaaliliittoihin, kuten aiemmin. Tuloksena oli vain seitsemän edustajaa riigikoguun. Puolue joutui tämän jälkeen oppositioon.

Elokuussa 2000 puolueen näkyvä hahmo, entinen riigikogun puhemies Ülo Nugis erosi kannattajineen puolueesta perustaen oman puolueensa. Tämän seurauksena Viron kokoomuspuolue ajettiin alas marraskuuhun 2002 mennessä. 

Puolueeen puheenjohtajat
 1991 – 1992: Jaak Tamm
 1992 – 1993: Peeter Lorents
 1993: Riivo Sinijärv
 1993 – 1997: Tiit Vähi
 1997 – 1999: Mart Siimann
 1999 – 2000: Andrus Öövel
 2000 – 2002: Märt Kubo

 Lähteet 

Luokka:Liberaalit puolueet
Luokka:Viron puolueet