Mil Mi-24

Mil Mi-24 () on entisessä Neuvostoliitossa ja nykyisin Venäjällä valmistettava raskas taisteluhelikopteri. Mi-24 on yksi nykyajan suurikokoisimmista ja laajimmin käytetyistä taisteluhelikoptereista, ja se on palveluskäytössä yli 30 maan ilmavoimissa, lähinnä Itä-Euroopan ja kolmannen maailman valtioissa.

Mi-24 tunnetaan Venäjän ilmavoimissa koodinimellä ”Krokodil”, Web archive 2012 mikä viittaa helikopterin väritykseen ja muotoiluun. Sotilasliitto Natossa helikopterille on annettu tunnusnimeksi ”Hind”. Vientiversiot tunnetaan nimillä Mi-25 (Hind-D) ja Mi-35 (Hind-E).

Suurikokoisuutensa ja raskaan aseistuksensa vuoksi neuvostoliittolaiset sotilaslentäjät viittasivat helikopteriin ”lentävänä panssarivaununa”. Kopterin erikoisuutena on että ohjus- ja rakettiaseistuksen lisäksi se voi myös kuljettaa sotilaita tai laskuvarjomiehiä.

 Yleistietoa 
pienoiskuva|vasen|Neljä Mil Mi-24 -kopteria muodostelmassa.
pienoiskuva|vasen|Mil Mi-24D Hindin ohjaamo.
Mi-24 on kaksimoottorinen taisteluhelikopteri, joka suunniteltiin tukemaan ja kuljettamaan maajoukkoja. Helikopteri on erittäin kestävä ja on käytännössä vahingoittumaton käsiaseiden tulitukselle. Kopterin ainoa varsinainen heikko kohta on sen panssaroimaton peräroottori. 

Kopterin ohjaamo muodostuu kahdesta peräkkäisestä kuplamaisesta kuomusta, paitsi aikaisemmissa versioissa, joissa on vain yksi V:n muotoinen kuomu. Ohjaamo on paineistettu, minkä tarkoitus on suojella lentäjiä kemiallisilta aseilta. Ensimmäisissä koptereissa ohjaamossa oli erittäin huono näkyvyys, minkä seurauksena kopteri täytyi suunnitella uudestaan. Alun perin ohjaamon varustus oli hyvin pelkistetty, mutta kopterin uudemmissa malleissa on nykyisin GPS-paikannin ja kehittyneet sensorijärjestelmät. Varhaisissa Mi-24 on nykypäivän standardeihin verrattuna melko alkeelliset LLTV-sensorit, jotka tarjosivat helikopterille pimeätaistelukykyä. Tätä on parannettu myöhemmissä versioissa FLIR-järjestelmillä.

Yksi helikopterin eduista on erittäin suuri lentonopeus, jonka ansiosta niiden oli esimerkiksi Irakin ja Iranin sodan aikana erittäin helppo saada kiinni ja tulittaa 12,7 mm konekiväärillä pakoon pyrkineitä Iranin AH-1 Cobra -helikoptereita. 

Mi-24 on aseistettu versiosta riippuen erilaisilla konekivääreillä tai tykeillä. Ensimmäiset versiot oli aseistettu 23 mm tykillä. Se vaihdettiin kuitenkin gatling-tyyppiseksi 12,7 mm neljäpiippuiseksi sähkömoottorilla toimivaksi konekivääriksi. Myöhemmät mallit on aseistettu kaksiputkisella 30 mm tykillä. Mi-35:ssa on 30 mm tykki. Kopterin aseistus vaihtelee tehtävän mukaan ja koostuu erilaisista aseista pommeista ja ohjuksista. Useimmista taisteluhelikoptereista poiketen Mi-24:ssa on matkustamotila, jossa on tila kahdeksalle sotilaalle tai esimerkiksi neljille paareille.

 Historia 
Mi-24 suunniteltiin 1960-luvun loppupuolella, jolloin Neuvostoliitto halusi yhdistää silloisten sotilashelikopterien taistelu- ja kuljetusominaisuudet. Kopterin suunnitteli Mihail Mil, joka sai rakennepiirrokset valmiiksi vuonna 1967. Ensimmäinen prototyyppi rakennettiin samana vuonna ja sen ensilento oli vuonna 1969. Sotilaskäyttöön kopteri otettiin vuonna 1972.

Mi-24 osallistui sotatoimiin ensimmäistä kertaa Ogadenin sodassa, jossa ne toimivat Neuvostoliiton tukeman Etiopian puolella ja karkottivat Etiopian maaperälle tunkeutuneet somalialaiset joukot. Vietnam käytti 1978 taistelukoptereita sodassa Kambodžaa hallitsevia punaisia khmerejä vastaan.

 Afganistanin sisällissota 
Mi-24 -koptereilla oli merkittävä rooli Neuvostoliiton puolella Afganistanin sisällissodassa 1979–1989. Afganistanin karun ja kallioisen maaston vuoksi Neuvostoliittoa vastustavat mujahideen-sissitaistelijat eivät kyenneet piiloutumaan koptereilta, eikä heillä ollut riittävää ilmatorjunta-aseistusta. Koska mujahideenit olivat huonosti aseistettuja, kopterit kohtasivat vain vähäistä vastarintaa. Yleensä kopterit toimivat tukemassa sotilaita ja panssarivaunuja, mutta toisinaan ne suorittivat hyökkäyksiä mujahideenien asemia vastaan. Kopterit kykenivät tehokkaasti pommittamaan viholliskohteita ja kuljettamaan neuvostosotilaita paikasta toiseen, minkä vuoksi neuvostokomentajat pitivät niitä suuressa arvossa. Kertoman mukaan mujahideenit vihasivat koptereita niin paljon, että he alkoivat kutsua niitä ”paholaisen vaunuiksi”.

Neuvostoliitto piti Mi-24-koptereita ylivoimaisina, kunnes Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu (CIA) alkoi tukea sissejä ja lahjoitti heille FIM-92 Stinger -ilmatorjuntaohjuksia. Pakokaasuputkien IR-vaimentimet paransivat tilanteen ja harhasoihdut auttoivat helikoptereita siten, että alkumenestyksestä huolimatta Stingereistä tuli melko tehottomia. Neuvostoliitto menetti kaiken kaikkiaan 333 helikopteria Afganistanissa, joista osa oli Mi-24:a. Tätä voi verrata USA:n Vietnamin sotaan, jossa Yhdysvallat menetti yli 5 000 helikopteria.

 1980-luvulta 2000-luvulle 
Irakin-Iranin sodan aikana Irak käytti Mi-24 -koptereita Irania vastaan, jolloin syntyi rajuja ilmataisteluita niiden ja Iranin ilmavoimien AH-1J SeaCobrien välillä. Myöhemmin Irak käytti koptereita Kuwaitin miehityksessä ja Persianlahden sodassa. Irakin sodan aikana irakilaiset Mi-24:t eivät koskaan ehtineet taistelutoimiin, mutta Irakiin lähetetyillä puolalaisjoukoilla oli käytössään kuusi Mi-24 -kopteria, joista yksi putosi 18. heinäkuuta 2006 Al-Diwaniyahissa. 

Neuvostoliiton romahdettua Venäjä on käyttänyt Mi-24 -koptereita sekä ensimmäisessä että toisessa Tšetšenian sodassa. Sotien aikana kopterit ovat Afganistanin sodan tavoin osoittautuneet haavoittuviksi ilmatorjuntaohjuksille, mutta kopterien putoamisiin ovat liittyneet myös huollon puute, kopterien ikääntyminen ja lentäjien kokemattomuus. Suomen lähistöllä venäläisiä Mi-24 -koptereita on Alakurtin sotilastukikohdassa. 

Mi-24 -taisteluhelikoptereita on myös käytetty muiden muassa Sri Lankan sisällissodassa, 1991–1995 Kroatian sodassa, 1996–1999 Kosovon sodassa, 1991–2002 Sierra Leonen sisällissodassa, 2006 Somalian sodassa ja 2014 Krimin miehityksessä.

 Muunnelmat 
Kopterin muunnelmia:
 Mi-24A tuotantoon kiirehditty malli
 Mi-24B välivaiheen malli joka ei edennyt tuotantoon
 Mi-24D (Hind-D) tuotantomalli, jota on valmistettu vuodesta 1973 vuoteen 1977
 Mi-24P 
 Mi-24V (Hind-E)
 Mi-24VM
 Mi-25 on vientiversio
 Mi-35M (Hind-E) on vuonna 1999 esitelty vientiversio Mi-24VM-mallista.
 Mi-35M1 yöhyökkäysmalli
 Mi-35M2 päivitetty versio Venezuelan armeijalle
 Mi-35M3 päivitetyllä avioniikalla
 Mi-35M4, myös nimellä AH-2 Sabre, päivitetty malli Israelilaisella avioniikalla Brasilian armeijalle
 Mi-35MS VIP-henkilöiden kuljetukseen
 Mi-35P, vientiversio Mi-24P-mallista

 Lähteet 

Luokka:Sotilashelikopterit
Luokka:Sotilaskuljetushelikopterit
Luokka:Milin ilma-alukset
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit