Islamofobia

Islamofobia viittaa islamiin tai muslimeihin kohdistuvaan vihamielisyyteen, ennakkoluuloisuuteen tai pelkoon. Käsite alkoi yleistyä, kun brittiläinen Runnymede Trust - ajatushautomo julkaisi vuonna 1997 dokumentin ”Islamophobia: A Challenge for Us All”. Tätä ennen sanaa käytettiin harvoin.

Länsimaissa islaminvastaisuuden katsotaan lisääntyneenValenta 2010 länsimaihin kohdistuneiden islamilaisten terrori-iskujen johdosta. Varsinkin syyskuun 11. päivän iskut 2001 Yhdysvalloissa sekä Madridin ja Lontoon pommi-iskut 2005 lisäsivät pelkoa ja epäluuloa muslimeja kohtaan.  

Islamilaisen yhteistyöjärjestön OIC:n johto vaati vuonna 2019 islamofobian kriminalisoimista ja maailmanlaajuista tehoiskua niitä yksilöitä ja järjestöjä vastaan, jotka loukkaavat uskontoja tai profeettoja. Vuonna 2022 Yhdistyneet kansakunnat hyväksyi maaliskuun 15. päivän kansainväliseksi islamofobian vastaisen taistelun päiväksi.

Islamofobian käsite on saanut osakseen runsaasti arvostelua. Kriitikot ovat pitäneet islamofobian käsitettä ivallisena, sillä sana fobia viittaa mielenterveyden häiriöön ja sairaalloiseen pelkoon. Lisäksi islamofobian määrittely on jäänyt epämääräiseksi, jolloin sen avulla on voitu sekoittaa kaksi asiaa ja leimata myös islamin asiallinen arvostelu sairaalloiseksi. 

 Määritelmiä ja linjauksia 
Islamofobialle annetut määritelmät poikkeavat toisistaan. Esimerkki tutkijoiden määritelmästä on Edin Kozaricin ja Torkel Brekken ehdotus, että islamofobia tarkoittaa islamiin tai muslimeihin eriytymättömästi kohdistuvia kielteisiä uskomuksia, asenteita ja tunteita.   Useimmat määritelmät ovat tätä yleisempiä. Turkkilaisen SETA:n määritelmässä islamofobiaa on kielteinen suhtautuminen mihin tahansa asiaan islamissa. Yhdysvaltalainen CAIR katsoo, että islamofobiaa on myös tiettyjen muslimeiksi ilmoittautuneiden henkilöiden pitäminen muslimeina. 

 Yhdistyneet kansakunnat 
YK:n yleiskokous julisti maaliskuun 15. päivän  kansainväliseksi islamofobian vastaisen taistelun päiväksi, mutta ei määritellyt islamofobian sisältöä. Järjestön sivuilla sillä tarkoitetaan esimerkiksi muslimeihin kohdistuvaa suvaitsemattomuutta ja syrjintää. 

 ECRI 
Euroopan rasismin ja suvaitsemattomuuden vastainen komissio ECRI katsoi vuonna 2000 rasismin tarkoittavan sitä, että rotu, ihonväri, kieli, uskonto, kansalaisuus, tai kansallinen tai etninen alkuperä oikeuttaa henkilöön tai ihmisryhmään kohdistuvan halveksunnan. 

ECRI korostaa islamin myönteistä vaikutusta eurooppalaisten maiden kehitykseen. Se on esittänyt suosituksia muslimeihin kohdistuvan suvaitsemattomuuden ja syrjinnän poistamiseksi. Niihin kuuluu kouluille ja yliopistoille annettu suositus poistaa historian opetuksesta vääristyneet tulkinnat, joissa islam esitetään vihamielisenä tai uhkaavana voimana. 

 Euroopan neuvosto 
Euroopan neuvoston suosituksessa 1927 (2010), jossa käsitellään islamofobiaa, kehotetaan Sveitsiä kumoamaan minareettien rakentamiskielto. Euroopan neuvosto suosittelee, etteivät jäsenmaat kieltäisi kasvot kokonaan peittävän huivin eli niqabin käyttämistä. Neuvosto hyväksyy Britanniassa toimivat shariatuomioistuimet mutta kehottaa varmistamaan, että ne toimivat lakien rajoissa etenkin, mitä tulee naisten oikeuksiin.

 Suomi 
Suomessa valtioneuvosto hyväksyi joulukuussa 2019 väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ekstremismin ennaltaehkäisyn toimenpideohjelman. Muistion mukaan islamofobia on Suomessa lisääntynyt. Se määritellään muistiossa seuraavasti: Islamofobialla tarkoitetaan islaminuskoisiin kohdistuvaa vihamielisyyttä, ennakkoluuloisuutta tai syrjintää. Islamofobiaa käytetään usein välittäjänä antisemitismin levittämiseen.

Oikeusministeriö ja yhdenvertaisuusvaltuutettu käynnistivät syyskuussa 2019 kampanjan Olen antirasisti. Sen mukaan islamofobia on erityinen rasismin muoto, jolla tarkoitetaan muslimeihin tai muslimiksi oletettuihin henkilöihin, ryhmiin tai yhteisöihin kohdistuvia väkivallantekoja, syrjintää ja rasistista vihapuhetta. 

 Kansalaisjärjestöjen määritelmiä 

 Britannia: Runnymede Trust 
Bitanniassa rodullista oikeudenmukaisuutta edistävä etnisesti monikulttuurinen Runnymede Trust -ajatushautomo julkaisi vuonna 1997 dokumentin "Islamophobia: A Challenge for Us All ". Julkaisu sisälsi uudissanan "islamofobia", ja Runnymede Trustin on väitetty olleen yksi tärkeimmistä käsitteen esille tuojista. 

Ajatushautomo esitti hyvin laajan kuvauksen islamofobiasta ja esitti sen tunnusmerkeiksi seuraavat asiat:

 Islamia pidetään yhtenäisenä ilmiönä, joka on muuttumaton, taantumuksellinen ja paikalleen pysähtynyt.
 Islamia pidetään erillisenä ja ”toisena”. Islamin arvot eivät ole samanlaisia kuin muiden kulttuurien ja uskontojen, se ei omaksu vaikutteita niistä eikä anna vaikutteita niille.
 Islamilaista kulttuuria pidetään omaan kulttuuriin verrattuna huonompana tai alempiarvoisena. Islam nähdään raakana, järjettömänä, alkukantaisena ja sukupuolisyrjintää harjoittavana.
 Islamia pidetään väkivaltaisena, hyökkäävänä, sotaisana, terrorismia tukevana ja valloituksenhaluisena, maailmanvaltaan pyrkivänä uskontona.
 Islamia pidetään poliittisena aatteena, jota käytetään poliittisiin ja sotilaallisiin tarkoituksiin.
 Koetaan, että islam ei hyväksy arvostelua eikä huumoria, vaan vastaa väkivaltaisesti kaikkeen muualta tulevaan arvosteluun.
 Vihamielisyyttä islamia kohtaan käytetään oikeutuksena muslimeihin ja islamilaisiin maihin kohdistuvaan syrjintään ja kaiken islamilaisen torjuntaan.
 Islaminvastaista vihamielisyyttä pidetään luonnollisena ja normaalina asiantilana.

Britanniassa parlamentin komitea kehitti oman määritelmänsä, jota maan hallitus ei kuitenkaan hyväksynyt. 

 USA: islamilainen CAIR 

Yhdysvalloissa toimiva muslimien suurin kansalaisoikeusjärjestö CAIR määrittelee islamofobian seuraavasti: Islamofobia on muslimien vastaista rasismia. Islamofobia on pelkoa, vihaa tai ennakkoluuloisuutta islamia ja muslimeja kohtaan, mikä johtaa muslimien syrjintään ja sortoon. Islamofobia luo vääristyneen käsityksen islamista ja muslimeista. Se kaventaa islamin uskonnollisen perinteen ja muslimien rikkaan kulttuurisen ja etnisen monimuotoisuuden joukoksi stereotypioita, joissa keskeistä on väkivalta, alistaminen ja muista poikkeava toiseus. Islamofobia on sekä uskonnollista että rodullista vihamielisyyttä, jota esiintyy sekä yksilötasolla että kulttuurin ja politiikan rakenteissa.CAIR katsoo, että organisaatio tai yksilö kuuluu islamofobiaverkostoon, jos se harjoittaa jotain seuraavista:

 Väittää, että islam ja muslimit ovat luonnostaan tai ainoastaan väkivaltaisia, naisvihamielisiä, muita huonompia, suvaitsemattomia, alkeellisia, pysähtyneitä, autoritaarisia, homofobisia, manipuloivia, omahyväisiä, vilpillisiä tai että islam on sivistyksen vastakohta;
 väittää, että islam on uhka Yhdysvalloille tai ”lännelle” ja että muslimit juonittelevat niiden kaatamiseksi;
 tukee islamin tai muslimien eriarvoista kohtelua;
 väittää, että väkivaltaisilla ryhmillä, jotka nurinkurisesti hakevat tukea uskonnosta, olisi oikea käsitys islamista.

 Turkki: islamilainen SETA 
Turkkilainen islamilainen ajatuspaja SETA (turk. Siyaset, Ekonomi ve Toplum Araştırmaları Vakfı) julkaisee vuosiraportteja islamofobian esiintymisestä Euroopassa. Islamofobiaksi katsotaan muun ohella islamilaisiin tapoihin kohdistuvat rajoitukset. Niiden kohteena voivat olla oikeus käyttää kasvot peittävää huivia eli niqabia tai säkkimäistä burkaa, oikeus teurastaa islamilaisen lain halal-teurastuksen mukaisesti,  käyttää minareettia rukouskutsun kuuluttamiseen, oikeus tyttöjen ja poikien ympärileikkaukseen ja oikeus eri ammateissa rukoilla viisi kertaa päivässä.

 Islamofobia ja rasismi 

Useat kirjoittajat pitävät islamofobiaa rasismin alalajina. Toisten mielestä tällainen yhdistely sekoittaa toisiinsa synnynnäiset ja hankitut ominaisuudet. Tutkijat Steve Garner ja Saher Selod perustelevat seuraavasti käsitystä, että islamofobia on rasismia:

 "Rotu" on todellisuudessa aina käsitetty sekä biologisena että kulttuurisena käsitteenä.
 "Rodullistetut"  ihmisryhmät on pantu paremmuusjärjestykseen. Rodullistaminen sisältää erilaisten biologisten ja kulttuuristen ominaisuuksien tulkitsemista ryhmän muuttumattomiksi, luonnollisiksi ominaisuuksiksi. Sellaisia ovat biologisten ominaisuuksien ohella myös kulttuuriset asiat kuten kieli, pukeutuminen tai uskonnolliset tavat.
 Muslimit ovat historiallisesti ryhmä, joka on kokenut tällaista rotusyrjintää uskontonsa ja kulttuurinsa, kuten pukeutumisensa perusteella.
 Muslimeja on mahdollista rodullistaa yllä kuvatulla tavalla, ja tätä toimintaa voi kuvata sanalla islamofobia.
 Islamofobia on sen takia rotusyrjinnän erityinen muoto.

 Islamofobiaan yhdistettyjä tapauksia 
Islamofobiasta on puhuttu monissa toisistaan poikkeavissa yhteyksissä, mikä käy ilmi seuraavista satunnaisista esimerkeistä. 

 Länsimaissa 
 BBCn tutkimuksessa kesäkuussa 2004 käytettiin kuvitteellisia työnhakijoita, joilla oli täsmälleen sama koulutus ja ansiot, mutta eri nimi.  Jatkohaastatteluun pääsi 23 % henkilöistä, joilla oli englantilaiselta kuulostava nimi (Jenny Hughes tai John Andrews), 13 % jos nimi oli afrikkalaisperäinen ja 9 %, jos henkilöllä oli arabialaiseen taustaan viittaava nimi (Abu Olasemi tai Fatima Khan). Britannian muslimineuvoston mielestä tämä oli todiste islamofobiasta. Tämän tyyppisten tutkimusten tulkinnat eivät kuitenkaan ole yksiselitteisiä.
Tutkija Amanda Wisen ja toimittaja Ghali Hassanin mielestä Cronulla Beachin mellakat vuonna 2005 johtuivat Australian islamofobisesta ilmapiiristä.
Vuonna 2006 The Guardian raportoi Ceutassa Espanjassa tapahtuneesta moskeijan tuhopoltosta, joka kytkeytyi lehden mukaan islamofobiaan.

 Suomessa 
Vuonna 2007 poliisin tietoon tuli Suomessa 14 rikosepäilyä, joiden motiivina raportin kirjoittaja piti islamofobiaa. Käsite ei esiintynyt rikosnimikkeenä eikä tiedossa ole kuinka moni tapauksista johti tuomioon.

Vuosina 2015 ja 2016 yli 80 prosenttia eri uskontokuntien edustajiin kohdistuneista uskontoaiheisista pahoinpitelyistä ja valtaosa sanallisista solvauksista oli  muslimien tekemiä. Muslimeihin kohdistuneista pahoinpitelyistä 92 prosenttia oli toisten muslimien tekemiä, mikä viittasi siihen, että ne johtuivat islamin eri suuntausten välisistä erimielisyyksistä.
Vuonna 2018 poliisille tehtiin yhteensä 53 rikosilmoitusta islaminuskoon tai muslimeihin kohdistuvista epäillyistä viharikoksista.  Epäilyjä oli 100 kappaletta vähemmän kuin edellisenä vuonna.

 Suomessa asuva irakilaistaustainen kirjailija Hassan Blasim piti vuonna 2019 islamofobiaa rasismin alalajina. ”Vaikka olen ateisti, joudun usein tämän ennakkokäsityksen uhriksi, sillä minua pidetään ulkonäköni tai nimeni perusteella muslimina”, hän totesi.  Kun Blasim on esimerkiksi lukenut Helsingin metrossa Franz Kafkaa arabiankielisen käännöksenä, häneltä on tultu kyselemään, lukeeko hän Koraania.  
 Turkkilaisen SETA -ajatushautomon raportissa esitellään Suomessa vuonna 2018 tapahtuneita islamofobisia tekoja. Niihin kuuluivat suunnitteilla ollut eläinsuojelulain tiukennus, pyrkimys kieltää burkan käyttö julkisilla paikoilla sekä Suomen Diakoniaopiston antama kielto käyttää niqabia tai burkaa; helmikuussa poliisi ja terveystarkastajat tekivät muslimien suosimassa Puhoksen  ostoskeskuksessa pistokokeita, jonka yhteydessä kysyttiin henkilöllisyystodistuksia, vaikka poliisi kielsi profilointia tapahtuneen; marraskuussa 30 Odinin soturia provosoi Puhoksessa asiakkaita läsnäolollaan; tiedotusvälineet, kuten Helsingin Sanomat, levittivät stereotyyppistä kuvaa muslimeista; sisäministeri Kai Mykkänen lausui, että Oulun seksuaalirikostapausten valossa valtiolla tulisi olla oikeus peruuttaa kansalaisuus, jos henkilö on tuomittu terrorismista tai vakavista rikoksista kuten seksirikoksista. Uhkaus kohdistui erityisesti muslimeihin, sillä valtaosa Oulun seksuaalirikostapausten yhteydessä tuomituista oli muslimeja.SETA, 2019, s. 296–317

 Yhdenvertaisvaltuutettu Kristina Stenman katsoi, että Perussuomalaisen puolueen avoin islamofobia tulee ilmi sen maahanmuuttopoliittisessa ohjelmassa vuodelta 2023, jossa todetaan: "Suomessakin monet kotouttamisen ongelmat liittyvät islamilaiseen kulttuurivaikutukseen. Peruslähtökohdiltaan islamilainen traditio on ristiriidassa suomalaisen kristillisen ja humanistisen perinnön kanssa. Suomeen muuttavilta muslimeilta täytyy edellyttää sulautumista valtavirtayhteiskuntaan, eikä niin, että Suomi alkaa islamisoitua.”

 Näkemyksiä islamofobiasta 
Tohtori O'Donnelly katsoo, että islamofobia Yhdysvalloissa on äärioikeistolainen salaliittoteoria, jonka mukaan muslimit eivät pysty kotoutumaan amerikkalaiseen yhteiskuntaan. 

Professori Ivan Kalmarin mukaan islamofobia on väline laajempiin tavoitteisiin, ja sillä on joskus vain vähän tekemistä muslimien kanssa. "Islamofobia ilman muslimeja" osoittaa, että rasismi ei tarvitse todellista kohdetta. Se on valkoisen rasismin aineosa, joka periytyy kolonialismin ajalta myös niissä maissa, jotka virheellisesti väittävät olleensa ulkopuolisia kolonialistisessa riistossa. Poliittiset muutokset kuten "maahanmuuttokriisi" herättävät tämän piilevän rasismin. Ivan Kalmar arvioi, että ratkaiseva hetki käyttää hyväksi islamofobiaa tuli niin sanotun "maahanmuuttokriisin" yhteydessä 2015–2016 

 Käsitteen arvostelua 

 Kahden asian sekoittaminen 
Islamofobia-käsitteen arvostelijat katsovat, että sana sekoittaa toisiinsa vihamielisyyden ja asiallisen arvostelun. Esimerkiksi poliittiseen islamiin kohdistuva arvostelu voi johtaa syytöksiin rasismista ja islamofobiasta. Islamofobian käsite voi leimata myös muslimeja, joilla on erilaisia näkemyksiä oikeasta islamista. Islamofobian käsite sekoittaa toisiinsa asiallisen islamin arvostelun ja henkilöihin kohdistuvan syrjinnän, ja tämän seurauksena syytöksillä islamofobiasta yritetään hiljentää erilaiset islamin arvostelijat, joihin voi kuulua myös uudistushaluisia muslimeja. 

Asennetutkimuksissa onkin havaittu, että islamin kritiikki ei aina ole sama asia kuin ennakkoluuloisuus. Imhoff ja Recker löysivät asenteita mittaavasta tutkimusaineistostaan kaksi asennefaktoria, islamoprejudice ja secular islam critique. Nämä ulottuvuudet olivat toisistaan riippumattomia, mikä tarkoitti, että kaikki islamin arvostelu ei ollut ainoastaan ennakkoluuloisuutta.

 Ero rasismiin 
Iranilainen poliitikko Maryam Namazie on väittänyt, että islamofobia ei ole rasismia, koska uskontojen ja aatteiden arvostelu ei ole rotusyrjintää. Uskomuksiin suhtautuminen on eri asia kuin ihmisiin kohdistuva rasismi. Myös esseisti ja uskontokriitikko Christopher Hitchens katsoo, että väite muslimeihin kohdistuvasta rasismista sekoittaa uskonnon ja etnisyyden. Ne ovat eri asioita, sillä uskonto on itse valittu, kun taas etnisyys on etukäteen annettu.

 Katso myös 
 Islamin länsimainen apologia
 Islamin kritiikki
 Islamismi
 Muhammediin kohdistuva kritiikki
 Poliittinen korrektius
 Rauhan uskonto
 Vastajihadismi

 Lähteet 



Viitteet

 Kirjallisuutta 


 Aiheesta muualla 

 Forum against Islamophobia and Racism. 
 Islamophobia.org. 
 ”Islamophobia”, Islamicawareness.net. 

*