Eila Kostamo

Eila Annikki Kostamo (s. 26. lokakuuta 1938 Oulu) on suomalainen kirjailija, suomentaja ja kustannustoimittaja.

Kostamo kirjoitti ylioppilaaksi Oulun yhteislyseosta vuonna 1957 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1965.

Kostamo aloitti kirjailijan uransa suomentamalla pääasiassa ranskankielistä kirjallisuutta. Hänen ensimmäinen oma teoksensa, pienoisromaani Karinkävijät, julkaistiin vuonna 1975. Varsinaisen päivätyönsä Kostamo teki kirjallisuustoimittajana kustantamoissa vuosina 1969–2003.

 Tuotanto 
 Karinkävijät 1975
 Lapsinainen 1978
 Vaiteliaat vuodet 1983
 Mustarastas 1987
 Haava: Flaubertin kuuntelua 1992
 Heloisen taivas: kertomus abbedissa Heloisen rakkaudesta ja elämäntyöstä 1997
 Kosketus 1999
 Mulperipuun mehu 2002
 Kanssakulkija 2005 
 Luther! 2017
 Näkymättömät matkakumppanit 2023

 Käännökset 
 Charles Baudelaire: Pariisin ikävä – suom. 1963 (yhdessä Väinö Kirstinän kanssa)
 Charles Baudelaire: Välähdyksiä; Alaston sydämeni 1972
 Michel Tournier: Perjantai eli Tyynen meren kiirastuli 1980
 Oscar Parland: Peilipoika 2002
 Thomas Warburton: Kolmen metrin pino 2004

 Palkinnot 
 Valtion kääntäjäpalkinto 1973
 Valtion kirjallisuuspalkinto 1979
 Kiitos kirjasta -mitali 1984 (teoksesta Vaiteliaat vuodet)
 Finlandia-palkintoehdokkuus 1987 (teoksesta Mustarastas)
 WSOY:n Kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto 1998
 Runeberg-palkinto-ehdokkuus 2005 (teoksesta Kanssakulkijat)

 Lähteet 

 Oulun kaupunginkirjasto: Kotikaupunkimme kirjailijoita .
 Kirjasampo: Kostamo, Eila.

Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Suomentajat
Luokka:Suomalaiset kustannustoimittajat
Luokka:Vuonna 1938 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt