Mechelinin senaatti

Ferdinand Alexander Kumlin, Gustaf Werner Wilskman, Carl Johan Timgren ja Anders Henrik Snellman.
Mechelinin senaatti oli Suomen senaatti vuosina 1905–1908. Leo Mechelin muodosti 1. joulukuuta 1905 senaatin, jota on pidetty Suomen ensimmäisenä poliittisena hallituksena. Hallitusta vastasi senaatin 11-henkinen talousosasto ja pääministeriä sen varapuheenjohtaja Mechelin, ja sen lisäksi oli oikeusosasto. Senaattiin valittiin senaattoreiksi perustuslaillisia, jäseninä olivat muun muassa August Nybergh, K. F. Ignatius, Lennart Gripenberg, Hugo Lilius, Kasten Antell, Otto Donner, Onni Schildt, K. J. Ståhlberg, Fredrik Stjernvall ja J. K. Kari sekä oikeusosastossa R. A. Wrede, Carl Alexander Almqvist, Ferdinand Alexander Kumlin, Johan Fredrik Lundenius, Edvard Paldani, Carl Johan Timgren, Gustaf Werner Wilskman, Henrik Waldemar Kyander ja Julius Grotenfelt prokuraattorina.P. E. Svinhufvud 1, s. 330Hornborg, Suomen historia, s. 253

Hallitus muodostui ensimmäisen sortokauden perustuslaillisista ja oli ensimmäinen, jonka nimilistan keisari joutui hyväksymään sellaisenaan. Valmiista senaattorilistasta hän hyväksyi lähes kaikki; P. E. Svinhufvud pudotettiin kuitenkin pois, sillä hän oli puolustanut oikeudessa asianajajana prokuraattori Eliel Soisalon-Soinisen ampunutta aktivisti Lennart Hohenthalia. Tätä Mechelinin muodostamaa senaattia kutsuttiin yleisesti työväestön piiristä ”ruoskasenaatiksi”.

Mechelinin hallitus toteutti edistyksellisen perustuslain (vuoden 1906 valtiopäiväjärjestys), jossa koko kansa sai täydet poliittiset oikeudet ensimmäisenä Euroopassa. Perustuslakiin liitettiin myös lausunto- (puhe-), kokoontumis- ja yhdistymisvapaus (20.8.1906). Edistyksellisyyden taustalla oli pitkälti tarve esittää kansa yhteneväisenä tsaarinvaltaa vastaan.

Seuraavina vuosina suuriruhtinas kuitenkin jätti paino- ja yhdistymisvapauslait hyväksyntää vaille.

Mechelinin senaatti kaatui  27. maaliskuuta 1908 sosiaalidemokraattien eduskunnalle antamaan ponteen jossa senaattia syytettiin sen kyvyttömyydestä puolustaa Suomen autonomiaa ja parantaa vähävaraisten asemaa  . Eduskunta yhtyi ponteen äänin 71-47  ja senaatti tulkitsi ponnen epäluottamuslauseeksi ja jätti 30.maaliskuuta 1908  eroilmoituksen jota keisari Nikolai II ei hyväksynyt ja hajotti 6. huhtikuuta eduskunnan ja uudet eduskuntavaalit pidettiin heinäkuun alussa 

 Kokoonpano 
SenaattoriTehtävissäPuolue Senaatin talousosaston varapuheenjohtajaLeo Mechelin 1.12.1905 – 4.6.1908 Ruotsalainen puolue Oikeustoimituskunnan päällikköAugust Nybergh 1.12.1905 – 1.8.1908 Ruotsalainen puolue Siviilitoimituskunnan päällikköHugo Lilius  1.12.1905 – 1.8.1908 Nuorsuomalainen puolue Siviilitoimituskunnan apulaispäällikköKaarlo Castrén  1.9.1906 – 1.8.1908 Nuorsuomalainen puolue Kamaritoimituskunnan päällikköKarl Ferdinand Ignatius 1.12.1905 – 4.6.1908 Nuorsuomalainen puolue (?) Valtiovaraintoimituskunnan päällikköKasten Antell  Theodor Wegelius 1.12.1905 – 15.10.1906  1.11.1906 - 1.8.1908 Ruotsalainen puolue  Ruotsalainen puolue Kirkollis- ja opetustoimituskunnan päällikköOtto Donner 1.12.1905 – 4.6.1908 Nuorsuomalainen puolue Maanviljelystoimituskunnan päällikköOnni Schildt  1.12.1905 – 1.8.1908 Nuorsuomalainen puolue Kulkulaitostoimituskunnan päällikköLennart Gripenberg 1.12.1905 – 20.6.1907 Ruotsalainen puolue Kauppa- ja  teollisuustoimituskunnan päällikköKaarlo Juho Ståhlberg  Edvard Hjelt 1.12.1905 – 6.12.1907   6.12.1907 – 1.8.1908 Nuorsuomalainen puolue Nuorsuomalainen puolue Salkuton senaattoriFredrik Stjernvall 1.12.1905 – 4.6.1908 Ruotsalainen puolue Salkuton senaattoriJ. K. Kari 1.12.1905 – 20.2.1907 SDP

Lähteet

Luokka:Suomen senaatit
Luokka:Suomen politiikka 1900-vuosikymmenellä