Vilho Siivola

Vilho Eemeli Siivola () oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterineuvos. Hän teki merkittävän uran Suomen Kansallisteatterin näyttelijänä, Nummisuutarien ohjaajana Taaborinvuoren Kivi-juhlissa sekä noin viidessäkymmenessä elokuvassa vuosina 1936–1976.

Siivolan filmiroolit olivat alussa yleensä sivuosien konnia, myöhemmin suurmiesten luonneosia. Tunnetuimman elokuvaroolinsa hän teki vuonna 1955 Tuntemattoman sotilaan Mäkilänä. Teatterissa hänet tunnettiin esimerkiksi Nummisuutarit- ja Anton Tšehov-tulkinnoistaan.

 Varhaiselämä 
Vilho Siivola syntyi Valkeakoskella hevosmies Heikki Siivolan ja Vilhelmiina Toivosen perheeseen. Kipinän näyttelemiseen Siivola sai Valkeakosken Työväennäyttämön esirippupoikana 1920-luvulla. Hän oli myös aktiivisesti mukana työväenliikkeessä toimien nuoriso-, osuustoiminta- ja urheiluseuroissa sekä ennen kaikkea erilaisten taideharrastusten piirissä.

 Teatteriura 
Vilho Siivola opiskeli Työväen Akatemiassa vuosina 1931–1932. Akatemian äidinkielen opettajana toiminut kirjailija Lauri Haarla järjesti Siivolalle näyttelijäharjoittelijan paikan Koiton näyttämölle Helsinkiin. Sen ohessa hän kävi Suomen Näyttämöopistoa 1934–1936. Koiton-kauden jälkeen hänellä oli kiinnitykset Helsingin Kansanteatteriin, Viipurin Kaupunginteatteriin ja Tampereen Teatteriin. 

Ensimmäisen kiinnityksensä Kansallisteatteriin Siivola sai 1940, ja Kansanteatterin kautta siirtyi hän sinne takaisin vuonna 1943. Kansallisteatterissa hän työskenteli seuraavat 35 vuotta kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1977. Teatteriurallaan Siivola oli tunnettu Aleksis Kiven tulkitsija. Lisäksi hänet tunnettiin rehevän kansanihmisen huumorilla höystetyn luonteen tulkkina. Hän näytteli Nummisuutarien Eskoa ensimmäisen kerran jo 17-vuotiaana. Muita merkittäviä rooleja Siivolan näyttämöuralla olivat Tšehov-tulkinnat Kolmen sisaren Andrej, Kirsikkapuiston Lopahin sekä Gogolin Reviisorin kaupunginpäällikön rooli.

Vilho Siivola oli myös teatteriohjaaja. Hän ohjasi Nurmijärven Taaborinvuoren Kivi-juhlien Nummisuutarit neljännesvuosisadan aina vuodesta 1953 alkaen. Hän ohjasi myös eri teattereissa, ja hänen ohjaamansa Nummisuutarit vietiin Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Venäjänkielisen Nummisuutarit hän ohjasi vuonna 1971 Petroskoissa. 

Siivola esiintyi ahkerasti Radioteatterissa 1940- ja 50-luvuilla. Hän esitti varsinkin F. E. Sillanpään ja Pentti Haanpään tekstejä. Hän oli myös Hella Wuolijoen kuunnelmasarjan Työmies Rantasen perheen nimiosassa.

Siivola opetti taideaineita Työväen Akatemiassa vuosina 1942–1970. Lisäksi hän johti teatterikursseja Helsingin Työväenopistossa, Kansankonservatoriossa ja Teatterikoulussa. Siivola oli myös aktiivinen järjestötyössä Suomen Näyttelijäliiton, Aleksis Kiven Seuran sekä Suomi-Neuvostoliitto-Seuran piirissä. Hän toimi Suomi-Romania-Seuran puheenjohtajana 25 vuotta.

Siivolalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1960 ja teatterineuvoksen arvonimi 1973. Hän julkaisi kaksi muistelmateosta: Myllykylästä maailmalle (1975) ja Maailmassa maailmaa (1983).

 Elokuvaura 
Vilho Siivola esiintyi 40-vuotisen uransa aikana noin viidessäkymmenessä elokuvassa. Uran alkupuolella hänelle lankesi usein konnan rooli sota-ajan komedioissa ja propagandaelokuvissa. Näihin kuuluivat muun muassa väkivaltainen venäläissotilas Ivan elokuvassa Yli rajan (1942). Ryhmy ja Romppainen -elokuvassa Jees ja just (1943) Siivola tulkitsi osuvasti yksitotista vanginvartija Lumperia.

1950-luvulla Siivola sai esittää aiempaa suurempia ja monipuolisempia filmirooleja. Elokuvassa Silmät hämärässä (1952) hän oli Sylvi Palon esittämän vaimon ahneuden takia rikokseen ajautuva mies. ”Vilho Siivolan kohtalo virkamiehestä mielenhäiriössä tehtyyn ryöstöön oli järkyttävästi kuvattu ihmisen tie”, Elokuva-Aitta -lehden Valma Kivitie totesi. 

Siivolan tunnetuin elokuvarooli lienee Väinö Linnan romaanin pohjalta ohjatun Tuntemattoman sotilaan (1955) ”rättimikko” Mäkilä. Suomalais-neuvostoliittolaisessa yhteistyöelokuvassa Luottamus (1976) hän esitti tulevaa presidentti P. E. Svinhufvudia, mikä toi Siivolalle hänen ainoan Jussi-palkintonsa. Televisioelokuvassa Pakolaiset (1977) hän näytteli Juha Uutelaa, mistä voitti Prahan kansainvälisillä elokuvajuhlilla palkinnon parhaasta miespääosasta.

 Filmografia 

 Vuosi Elokuva Rooli 1936  VMV 6  Juippi, salakuljettaja 1939  Avoveteen  Lintemanni Isoviha  Ivan, kasakkapalvelija 1940  Ketunhäntä kainalossa  3. Maurin kaveri Eulalia-täti  sihteeri Nestor Athanasius Mahlamäki 1941  Viimeinen vieras  kauppias Goldengeld Ryhmy ja Romppainen  Santtu, autonkuljettaja 1942  Yli rajan  Ivan, vartiosotilas Varaventtiili  aluepäällikkö Lahti 1943  Tyttö astuu elämään  vartiomies Jees ja just  korpraali Lumperi, vanginvartija Varjoja Kannaksella  ”Limppunaama”, Tuomen apulainen Syntynyt terve tyttö  Salmio Kirkastettu sydän  sotamies Rahkonen 1944  Kuollut mies vihastuu  Pauli Rönn Herra ja ylhäisyys  Boone, Sweetheart-laivan merimies 1945  Kolmastoista koputus  Linkku, Manuelin apuri Mikä yö!  Tomi, majurin palvelija

 Vuosi Elokuva Rooli 1946  Nuoruus sumussa  heppuli 1947  Koskenkylän laulu  kauppias Ernesti Kiisu 1951  Lakeuksien lukko  Jokiniemen isäntä Sadan miekan mies  maisteri Mathias Mollerus ...ja Helena soittaa  Kalle 1952  Silmät hämärässä  konttoristi 1953  Tyttö kuunsillalta  tohtori Erland Varala 1954  Kunnioittaen  lehtori Johannes Sarasto Herrojen Eeva  tuomari Jaakko Hellsten Niskavuoren Aarne  Kyösti Kallio 1955  Veteraanin voitto  Santeri Kivilaakso Tuntematon sotilas  Mäkilä Pastori Jussilainen  Savolainen, 1. talonpoika 1956  Anu ja Mikko  Papan Antti Viisi vekkulia  apteekkari Oskar Storgren 1957  Risti ja liekki  kirjuri 1959  Kohtalo tekee siirron  komisario Otto Nieminen 1976  Luottamus  presidentti P. E. Svinhufvud

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 


Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Jussi-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1910 syntyneet
Luokka:Vuonna 1984 kuolleet