Renault Clio

Renault Clio on Renault’n vuodesta 1990 lähtien valmistama pieni automalli, joka korvasi Renault 5:n. Se on jatkuvasti ollut Euroopassa yksi luokkansa myydyimmistä autoista. Japanissa Clioa markkinoidaan nimellä Renault Lutecia, sillä Honda omistaa Japanissa oikeudet Clio-nimeen. Maissa, joissa sedanit ovat perinteisesti olleet hatchback-malleja suositumpia, on myyty Clion neliovista porrasperäversiota useilla eri mallinimillä.

 Renault Clio I (1990–1998) 

Ensimmäisen sukupolven Renault Clio esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä 1990 seuraajaksi jo vanhentuneelle Renault 5 -mallille. Edellismalli tosin pysyi mallistossa edullisempana vaihtoehtona vuoteen 1996 saakka. Clio valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 1991. 

Clion jousitus ja alustarakenteet olivat suurilta osin peräisin aiemmasta Renault 5 -mallista. Takana oli tilaa säästävä vääntösauvajousitus ja edessä MacPherson-joustintuet. 

Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,2- (53 hv) ja 1,4-litraiset (74 hv) Energy-bensiinimoottorit sekä 1,7- ja 1,9-litraiset (63 hv) dieselit. Bensiinimoottorit muuttuivat suihkutustyyppisiksi vuoden 1992 loppuun mennessä. 

Perusmallien lisäksi Cliosta oli saatavana ylellinen Baccara, jossa oli nahkaverhoilu, puujäljitelmäkoristeet, keskuslukitus, sähköikkunat ja ilmastointi. Moottori oli aluksi 1,7-litrainen (89 hv) ja vuodesta 1991 lähtien 1,8-litrainen (87 hv), jossa oli yksipistesuihkutus.  
vasen|pienoiskuva|Renault Clio Baccara
Ensimmäiset pienet uudistukset tehtiin Clioon jo vuonna 1991. Etuistuimet vaihdettiin uudenmallisiin ja keulalle tuli uusi Renault-logo. 

Vuoden 1991 aikana markkinoille tuli myös 16-venttiilisellä 1,8-litraisella (137 hv) moottorilla varustettu urheilullinen malli, joka tunnettiin Ranskassa nimellä Clio 16S ja muualla Clio 16V. Tässä mallissa myös ulkoasua oli tehty urheilullisemmaksi muun muassa erilaisilla puskureilla ja lokasuojilla. 

Mallivuodelle 1993 Renault esitteli lievästi urheilullisen RSi-version Cliosta, jossa oli 1,8-litrainen (110 hv) monipistesuihkutusmoottori ja levyjarrut kaikissa pyörissä. Ainoa ulkonäöllinen eroavaisuus perusmalliin verrattuna oli matalammat sivuhelmat. 
vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli (1994).
Varsinainen kasvojenkohotus tuli vuonna 1994, näkyvimpänä uudenlainen muovinen etusäleikkö. Myös takavaloja pyöristettiin hieman. 
vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli (1996).
Keväällä 1996 keulaa ja ajovaloja pyöristettiin hieman ja myös peräosassa oli pieniä muutoksia. Turvavarustelua parannettiin sivutörmäyspalkeilla ja turvatyynyillä. Vuoden 1997 Euro NCAP -kolaritestistä Clio sai kuitenkin tulokseksi ainoastaan kaksi tähteä. 

Moottoreista 1,2-litrainen Energy korvattiin Twingosta peräisin olevalla 1,1 litran DiET-yksipistesuihkulla. 1,4-litraisen polttoainetaloutta parannettiin. 

 Clio Williams 

Clio-malliston suorituskykyisin malli oli vuonna 1993 esitelty Williams, jota oli aluksi tarkoitus valmistaa 3 800 kappaleen sarja. Mallista tuli kuitenkin niin suosittu, että Renault päätti valmistaa autoa 1 600 kappaletta lisää. Suuren kysynnän vuoksi ensimmäisen erän jälkeen tehdas valmisti myös Williams 2- ja Williams 3 -mallisarjat. Yhteensä Clio Williams -malleja valmistui yli 12 000 kappaletta, mutta monet näistä autoista myytiin suoraan kilpa-autoiksi.
vasen|pienoiskuva|Renault Clio Williams
Clio Williamsissa oli 2,0-litrainen 16-venttiilinen moottori, joka tuotti tehoa 145 hevosvoimaa. Runko oli vahvistettu ja etujousituksessa oli kallistuksenvakain. Ulkoisesti Williams-mallit tunnistaa sinisestä Sports Blue -metalliväristä ja kullanvärisiksi maalatuista Speedline-kevytmetallivanteista. Verhoilu oli veluuria. Vakiovarusteina oli muun muassa ABS-jarrut, sähköpeilit, kattoluukku ja äänentoistojärjestelmä. 

 Renault Clio II (1998–2012) 

Edeltäjäänsä pyöreämmin muotoiltu toisen sukupolven Renault Clio esiteltiin vuonna 1998. Pituutta sille oli tullut seitsemän senttimetriä lisää. Auto perustuu samalle pohjalevylle kuin Nissan Micra K12.

Vuoden 2000 Euro NCAP -kolaritestistä Clio sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
vasen|pienoiskuva|Sedan-korinen Renault Clio, tässä Thalia-nimisenä.
Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,2- (57 hv), 1,4- (74 hv) ja 1,6-litraiset (89 hv) kahdeksanventtiiliset bensiinimoottorit. Vuosina 1999–2000 tarjolla oli myös 1,4 16V (94 hv). Mallistosta poistui vuonna 2000 alkuperäinen 1,6-litrainen. Ainoastaan Brasiliassa oli saatavana vuodesta 2000 alkaen 1,0-litrainen moottori.

Vuonna 1999 Renault esitteli ensimmäistä kertaa sedan-korisen Clion. Sitä myytiin useilla eri nimillä: Keski-Euroopassa Renault Thalia, Itä-Euroopassa ja Turkissa Renault Clio Symbol, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa Renault Clio Classic, Brasiliassa ja Paraguayssa Renault Clio Sedan sekä muissa Etelä-Amerikan maissa Renault Symbol. Osassa Latinalaisen Amerikan maita sedan-mallia markkinoitiin myös nimellä Nissan Platina. Sen ulkonäköä oli muutettu muiden Nissan-mallien kaltaiseksi.
vasen|pienoiskuva|Renault Clio RS
Alkuvuoden 2000 uutuus oli 16-venttiilisellä 2,0 litran (170 hv) moottorilla varustettu Clio RS, jonka ulkonäkö oli tehty perusmalleja urheilullisemmaksi. Samaan aikaan markkinoille tuli myös 1,6 16V (106 hv).

Myöhemmin samana vuonna esiteltiin uusi 1,4 16V (97 hv) sekä dieselmoottori 1,9 dTi (79 hv), joka oli kahdeksanventtiilinen.
vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli (2001).
Clio sai vuonna 2000 pieniä uudistuksia, muun muassa uuden mittariston ja matkustajan turvatyynyn vakiovarusteeksi. Varsinainen kasvojenkohotus kesällä 2001 antoi autolle päivitetyn keulan ilmeen ja uudenlaisen sisustan, jonka materiaalit olivat aikaisempaa korkeatasoisempia. Valikoimassa ensiesittelystä lähtien ollut 1,4 8V korvattiin 1,2 16V:llä, jossa oli saman verran tehoa, 74 hevosvoimaa. Aiemman dieselmoottorin korvasi yhteispaineruiskutteinen 1,5 dCi (64 hv). Hieman myöhemmin samasta moottorista tuli myös 81-hevosvoimainen versio.
vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli (2004).
Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 2004, mutta muutokset olivat pieniä. Esimerkiksi etupuskuri oli uusi ja ajovalojen pohjaväri vaihtui mustasta harmaaseen. RS-mallin teho nousi 182 hevosvoimaan ja 1,5-litraisesta dieselistä tuli aiempien rinnalle 100-hevosvoimainen versio.
vasen|pienoiskuva|Renault Clio Campus (2006–2009)
vasen|pienoiskuva|Renault Clio Campus (2009–2012)
Kolmannen sukupolven Renault Clio esiteltiin vuonna 2005, mutta monissa maissa toinen sukupolvi jäi vielä mallistoon edullisemmaksi malliksi. Maasta riippuen nimenä oli joko Clio Campus tai Clio Storia. Moottoriksi oli valittavissa 1,2 8V, 1,2 16V sekä 1,5 dCi:n pienin versio. Valmistus päättyi lopulta vuonna 2012. 

 Clio V6 

Vuonna 2001 esiteltiin malliston suorituskykyisin versio, keskimoottorinen ja takavetoinen Clio V6. Sen voimanlähteenä oli 3,0-litrainen V6, joka kehitti 230 hevosvoimaa tehoa. Voimansiirtona oli kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Varusteluun sisältyi muun muassa nahkaverhoillut urheiluistuimet, ilmastointi ja vakionopeudensäädin. Facelift-mallissa moottorin teho oli nostettu 255 hevosvoimaan. 
vasen|pienoiskuva|Renault Clio V6
vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Renault Clio V6. 

 Renault Clio III (2005–2014) 

Kolmannen sukupolven Renault Clio esiteltiin vuonna 2005, ja se valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2006. Auto sai kasvojenkohotuksen vuonna 2009.
vasen|pienoiskuva|Renault Clio RSVuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Clio sai tulokseksi täydet viisi tähteä.vasen|pienoiskuva|Kolmannen sukupolven facelift-malli.
vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Renault Clio Grandtour. 

 Renault Clio IV (2012–2019) 

Neljännen sukupolven Renault Clio esiteltiin vuonna 2012. Mallin yhteydessä esiteltiin Renault’n ensimmäinen kolmisylinterinen turboahdettu 0,9-litrainen moottori. "Hinnat alkaen" -aloitusmoottorina jatkoi edelleen vanha - jo edellisiäkin mallisukupolvia palvellut 1,2 -litrainen 16-venttiilinen OHV-moottori. Mallistoon liittyi myöhemmin myös täysin uusi 1,2-litrainen turboahdettu suorasuihkutusmoottori. Myös tuttu 1,5-litrainen Dci turbodiesel pysyi saatavilla, parina eri tehovaihtoehtona.  Tiukentuvat päästömääräykset ohjasivat pienemmissä autoissa kuutiotilavuuksien pienentämiseen, ja vanhat 1,6-litraiset bensiinimoottorit putosivat pois tuotanto-ohjelmasta. 1,2-litraisen suorasuihkuturbon yhteydessä Clioon tuli saataville ensimmäistä kertaa Getragin valmistama kuusiportainen kaksoiskytkinautomaattivaihteisto. Samana vuonna esitelty sähköauto Renault Zoe perustuu pitkälti neljännen sukupolven Clioon, samoin vuotta myöhemmin esitelty crossover-malli Captur. Alkuvuodesta 2013 Clio-mallisto täydentyi Sport Tourer -farmarimallilla. Urheilullinen RS -erikoismalli julkaistiin myös neljännen mallisukupolven yhteydessä. RS:n voimanlähteenä toimi 1,6 litrainen turboahdettu suorasuihkutusmoottori.

Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Clio sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
vasen|pienoiskuva|Renault Clio Sport Tourer|alt=
vasen|pienoiskuva|Neljännen sukupolven facelift-malli.
Syksyllä 2016 Clion etusäleikköä ja takaosan helmoja sekä verhoilumateriaaleja muutettiin. Uusia lisävarusteita olivat peruutuskamera, pysäköintitutka edessä ja LED-ajovalot. Bensiinimoottorivalikoima pysyi samana, mutta uutuutena oli mahdollisuus valita manuaalivaihteisto 1,2-litraisen TCe-moottorin yhteyteen. Aiemmin edellä mainitun moottorin sai vain kaksoisytkinautomaatin yhteydessä. Clion moottorivalikoima kasvoi 1,5-litraisen dieselin 110-hevosvoimaisella tehoversiolla. 

 Renault Clio V (2019–) 

Viidennen sukupolven Clio esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2019. Se on ensimmäinen malli, jossa käytetään Renault’n ja Nissanin modulaarista CMF-B-pohjalevyä. Uuden perusrakenteen ansiosta auto on edeltäjäänsä kevyempi. Ulkomitoiltaan viides sukupolvi on myös aavistuksen neljättä pienempi. Ulkonäköön ei tehty merkittäviä muutoksia, mutta sen sijaan sisätiloissa uudistukset ovat näkyvämpiä. Clioon on esimerkiksi saatavana digitaalinen mittaristo seitsemän tai kymmenen tuuman kokoisella näyttöruudulla. Vuonna 2023 esitelty kolmannen sukupolven Mitsubishi Colt on uudelleennimetty Renault Clio.

Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä Clio sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

Bensiinimoottorivalikoimassa ovat kolmisylinteriset vapaasti hengittävä 1,0-litrainen (75 hv), turboahdettu 1,0 TCe (99 hv) sekä nelisylinterinen turboahdettu 1,3 TCe (129 hv). 1,0-litraisten yhteydessä on viisivaihteinen manuaalivaihteisto, mutta turboversioon on valittavissa myös portaaton CVT-automaattivaihteisto. 1,3-litraisen yhteydessä on aina seitsenportainen kaksoiskytkinvaihteisto. Dieselmoottorina on 1,5 dCi (85 hv), jonka yhteydessä on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Clio-mallisto Renault’n kotisivuilla

Clio
Luokka:B-segmentin autot
Luokka:1990-luvun autot
Luokka:2000-vuosikymmenen autot
Luokka:2010-luvun autot
Luokka:2020-luvun autot