Mannerheimin puisto

Mannerheiminpuisto on Oulun keskustan ruutukaava-alueella sijaitseva puisto.

Sijainti
Puistoa rajaavat Kirkkokatu, Albertinkatu, Isokatu ja Sepänkatu. Kirkkokadun varrella entistä Snellmannin kauppahuonetta vastapäätä on Into Saxelinin Eteläpohjalaisten patsas (tai Vapauden patsas). Puiston keskelle oli 1990-luvun alkupuolen kunnostuksien yhteydessä rakennettu myös suihkulähde. Albertinkadun varrella on grillikioski ja lasten leikkikenttä.

Historiaa
Alun perin paikalla ollut puutalokortteli paloi 19. heinäkuuta 1916. Tulipalo teki noin 200 oululaista asunnottomiksi.Kustaa Hautala: Oulun kaupungin historia IV, s. 324–332, Oulu: Oulun kaupunki, 1976  Palaneiden talojen tilalle oli tarkoitus rakentaa valistustalo ja pystyttää patsas Oulun valtauksessa Suomen sisällissodassa kuolleiden eteläpohjalaisten muistolle. Patsas pystytettiin vuonna 1919, mutta valistustaloa ei rakennettu, vaan kortteli kunnostettiin 1927 puistoksi, josta käytettiin aluksi nimeä "Palotontti".Jorma ja Katri Huusko: Oulun kulttuurihistoriallisesti merkittävät kohteet, s. 24, Oulu: Oulun kaupunki, 1986  Nykyisen nimensä puisto sai marsalkka Mannerheimin 75-vuotispäivänä 4. kesäkuuta 1942.

Kesällä 1926 Mannerheimin puistoon pystytettiin yksi kolmesta Oulun ensimmäisestä puhelinkioskista.

Puiston grillikioskista, Kino Grillistä, varastettiin veitsi, jolla mauritiuslainen Jawaheer Dookun surmasi vaimonsa helmikuun alkupuolella 1975. Dookun tuomittiin kuuden vuoden vankeuteen täyttä ymmärrystä vailla tehdystä taposta. Tapahtuman jälkeen puiston grillikioskia kutsuttiinkin Dookunin grilliksi.

Puisto uudistettiin ympärivuotiseen käyttöön soveltuvaksi tapahtumapuistoksi vuosien 2018–2019 aikana.Man­ner­hei­min­puis­to pesee kasvonsa remontissa – puisto saa pelipaikkoja ja eri­kois­va­lais­tuk­sen Uudistuksien myötä puiston ulkonäkö muuttui täysin, mm. entinen suihkulähde purettiin. Tilalle tuli tapahtuma-aukio, jonka pinnasta nousee valaistuja vesisuihkuja. Uudistuksiin kuului myös pienten tapahtumien järjestämistä helpottavaa infrastruktuuria, kuten äänentoistoa ja yleisö-WC.

Istutukset
Puistoon istutettiin lehtipuurivit Albertinkadun ja Sepänkadun varsille jo vuonna 1927. Kaupunginpuutarhuri Kalle Äijälä laati silti vasta kymmenen vuotta myöhemmin varsinaisen puistosuunnitelman. Nurmikko puistoon uusittiin 1956, samalla kun sinne hankittiin istutuksia.  Puisto pysyi pitkään varsin samanlaisena, maisema-arkkitehti Pirjo Neumann laati vasta vuonna 1990 uuden suunnitelman, jonka mukaisesti perenna- ja pensasistutuksia lisättiin. Puiston istutuksiin kuuluvat orapihlajat, tuhkapensaat, syreenit, ruusut, kuusamat, idänvirpiangervo ja koristearonia, samoin kuin omenapuut ja tuomipihlajat. Orapihlaja-aita ympäröi koko puistoaluetta, mutta sinne on istutettu myös puumaista mustamarjaorapihlajaa. Puistossa on myös rivi kynä- ja vuorijalavia.

Lähteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Oulun puistot
Luokka:Vanhatulli
Luokka:Carl Gustaf Emil Mannerheim