Alvin Plantinga

Alvin Carl Plantinga (s. 15. marraskuuta 1932 Ann Arbor, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen analyyttinen filosofi, joka toimi aikaisemmin John A. O'Brien filosofian professorina Notre Damen yliopistossa. Hän on tehnyt epistemologiaa, metafysiikkaa, uskonnonfilosofiaa ja apologetiikkaa koskevia tutkimuksia.

Plantinga on vakaumuksellinen kristitty, ja hän käyttää analyyttisen filosofian menetelmiä puolustaakseen kristinuskon perusvakaumuksia. Hän on esittänyt argumentin, jonka mukaan Jumalaa koskeva tieto voi olla perususkomus, joka ei vaadi argumenttia, samaan tapaan kuin ihmiset yleensä uskovat tietävänsä ilman erityistä argumenttia, että muita tietoisia olentoja on olemassa. Hän on myös argumentoinut, ettei pahuuden ja kärsimyksen olemassaolo ole loogisessa ristiriidassa sen kanssa, että on olemassa kaikkivaltias, kaikkitietävä ja täydellisen hyvä Jumala.Quinn, Philip L.: "Plantinga, Alvin". Teoksessa 

Plantinga toimii professorina katolisessa Notre Damen yliopistossa, vaikka hän on kalvinisti. Richard Swinburnen tavoin Plantinga edustaa kristillistä apologetiikkaa.

Alvin Plantinga on osoittanut tukensa "älykkäälle suunnittelulle" ja vedonnut muun muassa siihen, että Michael Behe on toistuvasti kertonut hyväksyvänsä evoluution ja ainoastaan kiistänyt ohjaamattoman evoluution. Kirjassaan Where the Conflict Really Lies: Science Religion and Naturalism (Oxford University Press 2011) Plantinga kuitenkin ehdottaa, että Behen ajatukset olisi paras ymmärtää mieluummin älykkään suunnittelun diskurssina kuin varsinaisena argumenttina älykkään suunnittelun puolesta. Älykkään suunnittelun diskurssi antaa informaatiota, joka aktivoi ihmisen välittömän kokemuksen luonnon suunnitelmallisuudesta. Plantinga pitää loogisesti mahdollisena, että Jumala on luonut eläinkunnan moninaisuuden darwinistista evoluutiomekanismia käyttäen, mutta hän ei pidä tätä vaihtoehtoa kaikkein todennäköisimpänä.

Plantinga on saanut Templeton-palkinnon vuonna 2017.Albin Plantinga Previous Winner, Templeton Prize Newsmax nimesi Plantingan 100 vaikuttavimman evankelisen joukkoon Yhdysvalloissa vuonna 2017.

 Pääargumentit 
Plantingan argumentti on, että teismi ei ole ristiriidassa naturalismin kanssa, mutta ontologinen naturalismi on.

Teistisyyden Plantinga tekee naturalistiseksi Spinozan määrittelemää intuitiota muistuttavalla "kuudennella aistilla", jota hän kutsuu nimellä Sensus divinitatis. Sen avulla ihminen voi aistia jumaluuden vaikka esteettisen elämyksen kautta tai tuntiessaan eettisiä tunteita, esimerkiksi "omatunnon kolkuttaessa" ja muissa vastaavissa tilanteissa. Plantingan mukaan käsitys Jumalasta ei muodostu päättelemällä Jumalan olemassaoloa havainnoista ja tuntemuksista, vaan nimenomaan jumaluusaistin toiminnan kautta: sen toiminta vain  muistuttaa aistihavaintoa, muistia ja a priori -uskomuksia. Uskomus syntyy spontaanisti jumaluusaistin kautta, joten sen muodostamat uskomukset ovat perususkomuksia samaan tapaan kuin muidenkin havaintotyyppien aikaansaamat aistimukset. Plantingan päättelystä syntyy tulos, että uskonnollinen usko on tosi, mikäli se on jumaluusaistin oikean toiminnan perusteella muodostettu. Jos aisti ei ole todellinen, eivät tietysti uskomuksetkaan enää ole totta. Plantingan mukaan mallin totuutta tai epätotuutta ei kuitenkaan voida filosofian avulla ratkaista, sillä hänen mielestään filosofia on tässä asiassa kykenevä vain raivaamaan esteitä ja vastaväitteitä kristillisten uskomusten tieltä. Plantinga ei yritä todistaa, että aisti olisi aidosti olemassa. Hänen ristiriidattomuuteen pyrkivälle päättelylleen riittää se, että aisti on mahdollinen. Plantingan mukaan ei ole mahdotonta, että jumaluusaistin toiminta on ateistien kohdalla vaurioitunut: ei siis voida sanoa, ovatko ateistit sokeita vai hallusinoivatko uskovat. Kumpikin vaihtoehto on siksi mahdollinen ja perusteltu. Plantingan argumentti nojaa myös vahvasti a priori päätettyyn René Descartesin luomaan veracitas dei -periaatteeseen, jossa Jumala oletetaan sekä totuuden lähteeksi että luonteeltaan sellaiseksi, joka ei halua eikä voi huijata meitä ja joka kommunikoi kanssamme intuitiomme ja aistiemme välityksellä.

Plantingan Evolutiivinen argumentti naturalismia vastaan (Evolutionary argument against naturalism, EAAN) on seuraava: Koska ohjaamaton evoluutio perustuu luonnonvalintaan, se ei ole kiinnostunut uskomusten totuudesta vaan ainoastaan niiden aiheuttamasta käyttäytymisestä. Niinpä emme voi enää luottaa siihen, että havaitsisimme tai tulkitsisimme havaintoja oikein. Toisin sanoen ohjaamattoman evoluution ajatuksesta seuraisi se, että emme voisi enää luottaa järkemme ja havaintojemme välittävän meille luotettavaa tietoa maailmasta. Plantinga on valinnut nimenomaan evoluution lähtökohdaksi, koska se on hänen mukaansa ainut naturalistinen selitysmalli, "ainut peli kaupungissa". Tältä pohjalta hän rinnastaa evoluution ja naturalismin siten, että se mikä koskee evoluutiota koskee myös naturalismia. Plantinga olettaa, että aistien tarkoitus olisi tuottaa tosia uskomuksia, ja että tämä on ominaisuus, jonka Jumala voi antaa. Plantingan käsityksessä Jumaluus, joka tuottaisi vääriä uskomuksia olisi epäuskottava ja johtaisi havaintojemme epäluotettavuuteen.
Plantingan evolutiivisesta argumentista naturalismia vastaan päätellään tyypillisesti, että teistisyys ja skeptismi, fallibilismi ja muut vastaava filosofiat jotka joko olettavat Jumalan tai ottavat erehtymisen mahdollisuuden huomioon ovat ainoita perusteltuja näkemyksiä.

Reaktioita Plantingan näkemyksiin
Filosofian tutkija Markus Lammenranta kirjoittaa, että Plantingan näkemys on fallibilistinen teoria eli sen ehdottamat uskomukset eivät ole välttämättä tosia, vaikka hyväksyttäisiin teorian esittämät oikeutuksen ja järkevyyden ehdot. Vaikka uskonnolliset kokemukset ovat Plantingan esittämässä reformoidussa tieto-opissa perususkomuksia, ne ovat oikeutettuja nimenomaan prima facie -merkityksessä eli niihin on oikeutus uskoa sikäli, kun ei ilmaannu syytä uskoa toisin. Lammenranta mainitsee esimerkinomaisesti teodikea-ongelman, mahdolliset vaikeudet sovittaa tieteen ja uskonnon näkemykset yhteen sekä eri ihmisten uskonnollisten näkemysten keskinäiset eroavaisuudet syinä epäillä uskonnollisten kokemusten antavan tietoa Jumalasta. Erityisesti hän korostaa kysymystä, miksi väitetty kyky saada tietoa Jumalasta antaa eri uskontojen edustajille niin erilaista tietoa. Lammenranta korostaa vastaväitteiden voivan olla vakava ongelma teorialle, koska jokaisen pitäisi vaivautua löytämään vastaukset näihin vastaväitteisiin (tai onnistua olemaan tietämätön niiden olemassaolosta), jotta voisi saada tietoa Jumalasta teorian esittämällä tavalla. Tämä tarkoittaa, ettei tieto Jumalasta olekaan helposti saatavilla uskonnollisten kokemusten kautta, vaan se vaikuttaa varsin työläältä saavuttaa, vaikka vastaukset vastaväitteisiin olisivatkin löydettävissä.Lammenranta, Markus, Johdatus tieto-oppiin, s. 268-271, Gaudeamus, 2022

Julkaisut
 (toim.) Faith and Philosophy, Grand Rapids: Eerdmans, 1964.
 (toim.) The Ontological Argument, Garden City, New York: Doubleday, 1965.
 God and Other Minds, Ithaca: Cornell University Press, 1967; rev. ed., 1990. 
 The Nature of Necessity, Oxford: Clarendon Press, 1974. 
 God, Freedom, and Evil, Grand Rapids: Eerdmans, 1974. 
 Does God Have A Nature? Wisconsin, Marquette University Press, 1980. 
 & Nicholas Wolterstorff (eds) Faith and Rationality: Reason and Belief in God, Notre Dame: University of Notre Dame Press, Indiana & London, 1983. 
 Warrant: the Current Debate, Oxford University Press, New York & Oxford, 1993. 
 Warrant and Proper Function, Oxford University Press, New York & Oxford, 1993. 
 The Analytic Theist: An Alvin Plantinga Reader, James F. Sennett (editor), William. B. Eerdmans, Grand Rapids, 1998. 

 Essays in the Metaphysics of Modality ed. Matthew Davidson, New York:  Oxford University Press, 2003. 
 Warranted Christian Belief

Artikkeleita


 Lähteet 

 Kirjallisuutta 
 Plantingaa käsitteleviä kirjoja 

 Baker, Deane-Peter (ed), Alvin Plantinga (Contemporary Philosophy in Focus Series). New York: Cambridge University Press. 2007.
 Mascrod, Keith, Alvin Plantinga and Christian Apologetics. Wipf & Stock. 2007.
 Crisp, Thomas, Matthew Davidson, David Vander Laan (eds), Knowledge and Reality: Essays in Honor of Alvin Plantinga. Dordrecht: Springer. 2006.
 Puolimatka, Tapio: Usko, tieto ja myytit. Tammi 2005.
 Beilby, James, Epistemology as Theology: An Evaluation of Alvin Plantinga's Religious Epistemology. Aldershot: Ashgate. 2005
 Beilby, James (ed), Naturalism Defeated? Essays on Plantinga's Evolutionary Argument Against Naturalism. Ithaca: Cornell University Press. 2002.
 Sennet, James (ed), The Analytic Theist: An Alvin Plantinga Reader. Grand Rapids: Eeardman. 1998. 
 Kvanvig, Jonathan (ed), Warrant in Contemporary Epistemology: Essays in Honor of Plantinga's Theory of Knowledge. Savage, Maryland: Rowman & Littlefield. 1996.
 McLeod, Mark S. Rationality and Theistic Belief: An Essay on Reformed Epistemology (Cornell Studies in the Philosophy of Religion). Ithaca: Cornell University Press. 1993.
 Zagzebski, Linda (ed), Rational Faith. Notre Dame: University of Notre Dame Press. 1993.
 Sennett, James, Modality, Probability, and Rationality: A Critical Examination of Alvin Plantinga's Philosophy. New York: P. Lang. 1992.
 Hoitenga, Dewey, From Plato to Plantinga: An Introduction to Reformed Epistemology. Albany: State University of New York Press. 1991.
 Parsons, Keith, God and the Burden of Proof: Plantinga, Swinburne, and the Analytic Defense of Theism. Buffalo, New York: Prometheus Books. 1989.
 Tomberlin, James and Peter van Inwagen (eds), Alvin Plantinga (Profiles V.5). Dordrecht: D. Reidel. 1985.

 Plantingaa käsitteleviä artikkeleita 



 Puolimatka, Tapio: "Usko ja kumoajat". Teoksessa 
 Puolimatka, Tapio: "Monikulttuurinen kasvatus, arvot ja tiedollinen eksklusivismi". Teoksessa 

 Aiheesta muualla 
 Alvin Plantingan kotisivut  
 Alvin Plantinga  Virtual Library of Christian Philosophy 
 Fitelson, Branden & Sober, Elliott: Plantinga's Probability Arguments Against Evolutionary Naturalism  Plantingan naturalismin vastaisesta argumentista [PDF -dokumentti] 
 Post, John F.: Review of Beilby, James, ed., Naturalism Defeated?  Notre Dame Philosophical Reviews (2002)  
 Sudduth, Michael (toim.): Alvin Plantinga: The Analytic Theist 

Luokka:Analyyttiset filosofit
Luokka:Kalvinistifilosofit
Luokka:Kristilliset filosofit
Luokka:Reformoidut teologit
Luokka:Tietoteoreetikot
Luokka:Uskonnonfilosofit
Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit
Luokka:Yhdysvaltalaiset teologit
Luokka:Älykkään suunnittelun kannattajat
Luokka:Vuonna 1932 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt