Eila Kännö

Eila Unelma Tellervo Kännö (o.s. Toivonen; 13. tammikuuta 1921 Hämeenlinna – 10. huhtikuuta 2009 Helsinki) oli sisäasiainministeriön poliisiosaston Ulkomaalaistoimiston päällikkö vuosina 1970–1984. Hänestä tuli Suomen tiukan ulkomaalaispolitiikan henkilöitymä. Tämä johtui siitä, että 1980-luvun alkuun asti Suomesta puuttui ulkomaalaislainsäädäntö. Ainoa säännös oli 1950-luvulla annettu ulkomaalaisasetus, jonka perusteella tehdyistä päätöksistä ei saanut valittaa. Näin ollen oikeuslähteenä oli aiempi hallintokäytäntö eli ulkomaalaistoimiston aiemmat ratkaisut, joista Kännö vastasi vuodesta 1970 alkaen. Lainsäädännön valmistelu oli myös sisäministeriön poliisiosaston vastuulla, joten ulkomaalaistoimiston olisi tullut itse valmistella säädökset, jos sellaiset olisi katsottu aiheellisiksi.

Koulutukseltaan Kännö oli varatuomari.

Kännö aloitti uransa kanslistina ja vuodesta 1961 keskusrikospoliisin tiedotustoimiston toimistopäällikkönä. Hän oli vastuussa Interpol-asioista 16 vuotta ja teki tänä aikana opintomatkoja muun muassa Scotland Yardiin ja Kanadan ratsupoliisiin. Hän oli ainoa naispuolinen poliisiupseeri ja sai lempinimen ”rouva Interpol”.

Eila Kännön puoliso vuodesta 1942 oli insinööri Aimo Kännö (1915–1968). He saivat kaksi lasta, joista Aila Kännö-Takala on asianajaja.

 Julkaisuja 


 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
Itse asiassa kuultuna, tv-haastattelu vuodelta 1996, 58 min, Yle Areena.

Luokka:Suomalaiset juristit
Luokka:Suomalaiset virkamiehet
Luokka:Vuonna 1921 syntyneet
Luokka:Vuonna 2009 kuolleet