Jean Racine

Jean Baptiste Racine (joulukuu 1639 La Ferte-Milon, Ranska – 21. huhtikuuta 1699 Pariisi, RanskaRacine, Jean, Bibliotheque nationale de France, viitattu 26.6.2020 ) oli ranskalainen näytelmäkirjailija. Häntä pidetään Pierre Corneillen ohella suurena ranskalaisen tragedian klassikkona.

 Elämänvaiheet 
Racine syntyi keskiluokkaiseen porvarisperheeseen, mutta hän jäi orvoksi jo hyvin varhaisella iällä ja hänet sijoitettiin isovanhempiensa ja myöhemmin tätinsä luokse. Täti oli nunnana Port-Royalessa ja siellä Racine sai kasvatuksen jansenistisiin aatteisiin. Hän pyrki aluksi sovittamaan kirjalliset tavoitteensa kirkolliseen uraan. Hän kirjoitti oodin Seinen nymfi (La Nymphe de la Seine) vuonna 1660, kuten myös useita näytelmiä, joita hän ei onnistunut saamaan esitetyiksi näyttämöllä. 

Lopulta Racine päätti omistautua kirjallisuudelle kokonaan. Vuonna 1662 hän sai kuninkaalta eläkkeen oodiensa la Convalescence du Roi ja La Renommée aux Muses ansiosta. Hän sai vihdoinkin näytelmänsä La Thébaïde esitetyksi vuonna 1664, ja sen esitti Molièren teatteriseurue. Vuonna 1665 sama ryhmä esitti Aleksanteri Suuren (Alexandre le Grand). 

Näytelmän Andromaque (1667) menestys takasi hänen arvostuksensa. Plaideurs (1668) komedian jälkeen hän palasi lopullisesti kirjoittamaan tragedioita ja kirjoitti sen jälkeen näytelmät Britannicus (1669), Bérénice (1670), Bajazet (1672), Mithridate (1673), Iphigénie (1674) ja Phèdre (1677).

Racine valittiin vuonna 1672 Ranskan akatemiaan, sen tuolille numero 13. Hänet nimitettiin kuninkaan historioitsijaksi, ja tällöin hän luopui teatterista. Hän kirjoitti kuitenkin vielä, rouva de Maintenonin pyynnöstä, Saint-Cyrin oppilaille raamatulliset tragediat: Esther (1689) ja Athalie (1691).

Huolimatta jansenisteihin kohdistuneesta vainosta Racine solmi uudelleen suhteet heihin lyhyen katkon jälkeen. Hän myös kirjoitti liikkeen historian Abrégé de l'Histoire de Port-Royal, joka ilmestyi postuumina Racinen kuoleman jälkeen.

Teokset
Ode sur la convalescene du roi, 1663
La renommée aux muses, 1663
La thebaïde, ou les frères ennemis, 1664 
Alexandre le grand, 1665 
Andromaque, 1667 
Les plaideurs, 1668 
Britannicus, 1669
Bérénice, 1670 
Bajazet, 1672
Mithridate, 1673 
Iphigénie, 1674 
Phèdre, 1677 
Œuvres, 1679
Esther, 1689
Athalie', 1691 

 Suomennokset 
 Phaidra : 5-näytöksinen runomittainen murhenäytelmä, suomentanut Eino Leino. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1907. Sarja: Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 111, ISSN 0355-1768

 Britannicus, suom. Mauno Manninen. Intimiteatteri, 1952.Phaidraa tai Faidraa on esitetty Suomen Kansallisteatterissa 1906 ja 1959, Helsingin Kansanteatterissa 1947–1948 ja Kuopion kaupunginteatterissa 1986. Racinen Britannicus toteutettiin Intimiteatterissa 1951 ja Andromaque'' Tampereen Teatterissa 1998.Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 16.12.2014.

Lähteet
Georges Forestier chez Gallimard.ISBN : 2070755290
W. H. Lewis, The Splendid Century: Life in the France of Louix XIV. William Sloane Associates, 1953.

Viitteet

Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Jean Racinen e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Elämäkerta. 

Luokka:Ranskalaiset näytelmäkirjailijat
Luokka:Ranskalaiset runoilijat
Luokka:Ranskan akatemian jäsenet
Luokka:Vuonna 1639 syntyneet
Luokka:Vuonna 1699 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit