Pius V

Pius V (, 17. tammikuuta 1504 Bosco, Piemonte, Italia – 1. toukokuuta 1572), oikea italialainen nimi Antonio Ghislieri, myöhemmin Michele Ghislieri, oli dominikaani ja inkvisiittori, hän oli järjestyksessä 225. paavi 7. tammikuuta 1566 lähtien kuolemaansa saakka 1. toukokuuta 1572.Hanska 2005, s. 322.The Book of Saints, s. 461. 

Hän on Maltan ja Bosco Marengon suojeluspyhimys, jonka muistopäivää vietetään joko 30. huhtikuuta tai 5. toukokuuta. Paavi Klemens X julisti hänet autuaaksi 1. toukokuuta 1672 ja paavi Klemens XI pyhimykseksi 22. toukokuuta 1712. Hän julisti pyhän Tuomas Akvinolaisen kirkonopettajaksi, julkaisi roomalaisen katekismuksen sekä uudisti hetkipalveluksen ja messukirjan. 

Lepanton taistelun voitosta turkkilaisia vastaan hän lisäsi Loreton litaniaan pyynnön “kristittyjen auttaja” ja määräsi lokakuun ensimmäisen sunnuntain pyhän ruusukon juhlapäiväksi. Lisäksi hänen hallintoaikanaan asetettiin Trenton kirkolliskokouksen dekreetit voimaan. Muita Pius-nimisiä paaveja on yhteensä 12 vuonna 155 kuolleesta pyhästä paavi Pius I:stä välillä 2. maaliskuuta 1876 ja 9. lokakuuta 1958 eläneeseen paavi Pius XII:hin asti. Paavien väitetään käyttävän valkoista pukua Pius V:n esimerkin mukaisesti.

Roomalaiskatolisessa hetkipalveluksessa ja messussa Pius V:tä muistetaan seuraavalla latinankielisellä kollehtarukouksella:

“Oremus. Deus, qui, ad conteréndos Ecclésiæ tuæ hostes et ad divínum cultum reparándum, beátum Pium Pontíficem Máximum elígere dignátus es: fac nos ipsíus deféndi præsídiis et ita tuis inhærére obséquiis; ut, ómnium hóstium superátis insídiis, perpétua pace lætémur.”

Hän laati ainakin seuraavat paavilliset dokumentit:

 Consueverunt Romani (17. syyskuuta 1569)
 Regnans in Excelsis (5. maaliskuuta 1570)
 Quo Primum (14. heinäkuuta 1570)
 Exponi nobis nuper (25. heinäkuuta 1571)

Elämä

Pius V syntyi Antonio Ghislierinä köyhään perheeseen Pohjois-Italian Boscoon Alessandrian hiippakuntaan Lombardiaan 17. tammikuuta 1504. Toimittuaan paimenena 14-vuotiaaksi asti hän liittyi dominikaaneihin vuonna 1518 ja sai hyvän koulutuksen. Hän otti nimekseen Michele, ja hänet vihittiin papiksi 1528 Genoan hiippakunnassa. Hänen ensimmäinen tärkeä virkansa oli inkvisiittori, vuonna 1556 Pius IV nimitti hänet Sutrin ja Nepin piispaksi, 1557 kardinaaliksi ja 1558 suurinkvisiittoriksi. Ghislieri vastustelusta huolimatta hänet nimitettiin yksimielisesti paaviksi 7. tammikuuta 1566 paavi Pius IV:n kuoltua. 

Paavina hän toteutti Trenton kirkolliskokouksen dekreettejä, julkaisi roomalaisen katekismuksen, uudisti hetkipalveluksen ja messukirjan, nimitti Tuomas Akvinolaisen kirkonopettajaksi, perusti komission uudistamaan Vulgatan ja 1571 perusti kiellettyjen kirjojen luettelon. 5. maaliskuuta 1570 hän ekskommunikoi kuningatar Elisabet I:n paavillisella bullalla Regnans in Excelsis. Pius V:n hallintoaikana turkkilaiset päihitettiin Lepanton taistelussa 7. lokakuuta 1571, osittain paavin itsensä rukousten ansiosta, niin ainakin on väitetty, ja voiton kunniaksi hän määräsi lokakuun ensimmäisen sunnuntain ruusukon juhlapäiväksi ja lisäsi Loreton litaniaan pyynnön ”kristittyjen auttaja”. Paavi Pius V kuoli 68-vuotiaana vuonna 1572.

Galleria

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Papal Encyclicals Online: Pope St. Pius V (January 7, 1566 – May 1, 1572) 

Luokka:Paavit
Luokka:Inkvisiittorit
Luokka:Vuonna 1504 syntyneet
Luokka:Vuonna 1572 kuolleet