Ratša

Ratša () on historiallinen vuoristoalue Georgian pohjoisosassa. Nykyään alue kuuluu hallinnollisesti Ratša-Letškhumi ja Kvemo Svanetin hallintoalueeseen ja jakautuu Onin ja Ambrolaurin piirikuntiin. Ratša rajautuu Suureen Kaukasukseen pohjoisessa, Imeretiin etelässä ja Letškhumiin sekä Svanetiaan lännessä. Alueeseen kuuluu myös itsenäiseksi julistautuneen Etelä-Ossetian luoteiskulma.

Ratša voidaan jakaa kolmeen alueeseen: vuoristo-Ratšaan, ylempään Ratšaan ja alempaan Ratšaan.

 Historia 
Ratša kuului antiikin aikana Egrisiin osana Takverin ruhtinaskuntaa. Keskiajalla siitä tuli oma ruhtinaskuntansa (saeristavo), jonka ensimmäisenä ruhtinaana toimi Baghvaši-suvun Rati. Kakhaberidze-dynastia hallitsi sitä 1100–1200-luvuilla, kunnes Georgian kuningas Davit VI lakkautti sen. 1300-luvulla ruhtinaskunta kuitenkin perustettiin uudelleen, ja sitä hallitsivat Tšarelidze- ja Tškheidze-suvut Georgian kuningaskunnan hajoamiseen saakka. Sittemmin alue kuului Imeretin kuningaskuntaan, kunnes Venäjä liitti sen itseensä 1800-luvulla.

Huhtikuussa 1991 Georgiaa koetteli voimakas maanjäristys, jonka episentrumi oli Ratšan alueella. Järistyksessä sai surmansa noin 270 henkeä, ja 17 000 rakennusta tuhoutui sekä 46 000 vaurioitui.

 Kulttuuri 
Perinteisiä ratšalaisia ruokia ovat esimerkiksi nokkosesta valmistettu mkhali, pavuilla täytetty leipä lobiani ja ilmakuivattu kinkku lori. Alempi Ratša on viininviljelyaluetta; tunnettuun Khvantškhara-viiniin käytetyt rypäleet kasvavat vain pienellä alueella yhden joen rantamilla. Ratša on Georgiassa kuuluisa hyvistä kokeistaan ja leipureistaan, ja esimerkiksi Stalinin kokki Longinoz Stažadze oli ratšalainen.

Ratša on tunnettu myös puusepistään, joiden rakentamia taloja ja puisia parvekkeita on ympäri Georgiaa. 

 Kuvia 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Georgian historialliset maakunnat