Chuck Yeager

Charles Elwood ”Chuck” Yeager (13. helmikuuta 1923 – 7. joulukuuta 2020) oli yhdysvaltalainen prikaatikenraali ja koelentäjä. Yeager tuli tunnetuksi lennettyään ensimmäisenä ihmisenä vaakalennossa yli äänennopeuden. 

 Nuoruus ja sota-aika 
Yeager kävi vain high schoolin eli suomalaista keskikoulua vastaavan oppilaitoksen perheen köyhyyden vuoksi. Ilmasotakoulusta hän valmistui kersanttina ja raivasi tiensä upseeriksi sota-ansioillaan. Yeager saavutti urallaan kenraalin arvon, mikä on hänen koulutustaustallaan poikkeuksellista.

Yeager kuului toisessa maailmansodassa Yhdysvaltojen Armeijan 8. ilmavoimien 357. hävittäjälentorykmenttiin. Hän lensi P-51 Mustangia, ja hän saavutti 11,5 ilmavoittoa, joista viisi yhtenä päivänä 12.10.1944. Yksi hänen alasampumistaan vihollisista oli Messerschmitt Me 262 -suihkukone. Hän lensi kolmea eri Mustangia, jotka oli nimetty hänen vaimonsa Glennis Yeagerin mukaan Glamorous Glennis. Hän lopetti sodan kapteenina.

Ennätyslento
Kuuluisan lentonsa hän suoritti 14. lokakuuta 1947 Glamorous Glennis -nimisellä Bell X-1 -koneella. Kone oli nimetty hänen vaimonsa mukaan, kuten myös oli ollut hänen sodanaikaiset P-51 Mustang -koneensa. Kahta päivää ennen yliäänilentoa Yeagerilta oli ratsastaessa katkennut kaksi kylkiluuta, mutta hän salasi loukkaantumisensa voidakseen lentää. Yhdessä koekoneen ilmaan vieneen muunnetun B-29-koneen ohjaajana toimineen lentäjätoverinsa Jack Ridleyn kanssa he katkaisivat luudanvarresta kepin, jolla Yeager pystyi sulkemaan Bell X-1 -koneen kuomun. Hän kertoo muistelmissaan että äänivallin läpäisy tapahtui oikeastaan vahingossa pari päivää suunniteltua aiemmin. Yeager oli lennon aikaan sotilasarvoltaan ilmavoimien kapteeni. Lennostaan hän sai runsaasti mainetta ja kunnianosoituksia.

Myöhemmät vaiheet
Yeager toimi myöhemmin Yhdysvaltain ilmavoimien laivueen komentajana Saksassa, Espanjassa ja Filippiineillä. Hän itse sanoo muistelmissaan, että sattumoisin ajat olivat sellaisia, että laivuetyökin oli yhtä mielenkiintoista kuin koelento: Länsi-Saksassa hän oppi kuljettamaan ja pudottamaan ydinaseita, Yhdysvaltoihin palattua hänen laivueensa oli juuri se, joka ensimmäisenä varustettiin uusilla Sidewinder-ilmasta-ilmaan -ohjuksilla.

Yeagerin elämän vaarallisin tilanne syntyi vuonna 1963 hänen toisen koelentäjäkomennuksensa aikana F-104 Starfighter -hävittäjän koelennolla: koneen moottori sammui korkealla ja lentäjän oli pakko hypätä – mutta hänen irtauduttuaan heittoistuimesta avatakseen laskuvarjon, istuin törmäsikin hänen kasvoihinsa, ja palanut istuimen laukaisuraketti osui hänen kypäränsä kasvolevyyn pirstoen sen ja polttaen lentäjän kasvoja. Hän sai vakavia käsivammoja työntäessään puolitajuisena istuimen kauemmas mutta hänet pelasti se että juuri sillä hetkellä automaattilaukaisin avasi hänen laskuvarjonsa, jolloin vapaasti putoava istuin jäi huomattavasti alemmas. Yeager pääsi maahan enemmittä vammoitta ja avasi kypäränsä, loput puvusta jouduttiin leikkaamaan hänen yltään. Kasvovammat vaativat kuukausien hoidon mutta lopulta hän totesi että oli menettänyt pysyvästi vain kaksi sormenpäätä. Maassa hän pysyi noin vuoden tämän onnettomuuden jälkeen mutta palasi sen jälkeen lentopalvelukseen.

Yeager oli ehdolla astronautiksi NASAn avaruusohjelmaan, mutta häntä pidettiin liian tiukkana ja jääräpäisenä.

Yeager lensi 21. syyskuuta 2007 yhdessä kenraalimajuri Joe Englen kanssa kaksipaikkaisella F-16 -hävittäjällä äänivallin läpäisyn 60-vuotisjuhlalennon, jonka aikana kone juhlan kunniaksi ylitti äänennopeuden. Juhla oli joitakin viikkoja etuajassa, koska päiväksi valittiin se, jolloin tuli kuluneeksi 65 vuotta Yeagerin lentäjänuran alkuhetkestä. Chuck Yeagerin kotisivu

Viittaukset populaarikulttuurissa
Chuck Yeager on yksi Tom Wolfen kirjaan The Right Stuff perustuvan elokuvan Valiojoukko päähahmoista. Häntä esittää kirjailija-näyttelijä Sam Shepard.

Lähteet

Aiheesta muualla

Chuck Yeagerin kotisivu

Luokka:Yhdysvaltalaiset lentäjät
Luokka:Yhdysvaltalaiset koelentäjät
Luokka:Yhdysvaltain ilmavoimien kenraalit
Luokka:Presidential Medal of Freedom
Luokka:Vuonna 1923 syntyneet
Luokka:Vuonna 2020 kuolleet