Mark Robson

Mark Robson (4. joulukuuta 1913 Montréal, Québec, Kanada – 20. kesäkuuta 1978 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja leikkaja.

 Ura 
Robson aloitti uransa elokuva-alalla 20th Century Foxin lavasteosastolla ja siirtyi sieltä RKO:lle, jossa hän lopulta päätyi leikkaajaksi. Hän leikkasi Robert Wise kanssa Orson Wellesin elokuvat Citizen Kane ja Mahtavat Ambersonit. 1942 hän ja Wise päätyivät RKO:n vasta perustettuun B-luokan kauhuelokuvien tuotantoyksikköön, jota johti Val Lewton. Robson leikkasi Lewtonin kauhuelokuvan klassikot Kissaihmiset, Yö voodoo-saarella ja Leopardimies. Eder

Kun Lewtonin vakio-ohjaaja Jacques Tourneur sai muita tehtäviä RKO:lla, Lewton antoi ohjaustyöt Robsonille ja Wiselle. Robsonin ensimmäinen ohjaus oli Seitsemäs uhri 1943. Hän ohjasi Lewtonille vielä neljä elokuvaa: Aavelaiva (1943), Kotirintaman ongelmanuoret (1944) sekä Boris Karloffin elokuvat Tuhoon tuomittu saari (1945) ja Bedlam – kauhujen talo (1946). Hän lähti RKO:lta 1948 ja ryhtyi ohjaamaan elokuvia Stanley Kramerille.Eder

Nyrkkeilysankari (1949) oli Kirk Douglasin tähdittämä film noir -elokuva, joka sai peräti kuusi Oscar-ehdokkuutta, joista voitti yhden. Hupsu sydämeni (1949) sai kaksi Oscar-ehdokkuutta. Kaksi Oscar-ehdokkuutta sai myös Kirkas voitto (1951), Haluan sinut! (1951) saatua "vain" yhden.

Etelämeren paratiisi (1953) esitteli Gary Cooperin James Michenerin menestysromaanin Morganina. Vuonna 1955 Toko-Rin sillat on yksi Robsonin uran suurimmista hiteistä, jonka pääosissa nähtiin William Holden ja Grace Kelly. Elokuva voitti yhden Oscarin ja sai lisäksi vielä yhden ehdokkuuden. Oscar-ehdokkuus parhaasta miessivuosasta tuli Arthur Kennedylle elokuvasta Murhaajako?. Vuonna 1956 valmistunut Mitä kovemmin he kaatuvat oli Humphrey Bogartin ja Rod Steigerin tähdittämä film noir -klassikko, joka sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta mustavalkoelokuvan kuvauksesta. Se jäi Bogartin viimeiseksi elokuvaksi.

Peyton Place – vihan tyyssija (1957) oli suosittu romanttinen draama, joka sai yhdeksän Oscar-ehdokkuutta, muun muassa Robsonille parhaan ohjauksen ehdokkuus. Kuudennen onnen majatalo (1958) oli Ingrid Bergmanin tähdittämä elämäkertaelokuva, joka toi Robsonille toisen ja viimeisen Oscar-ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta.

Paul Newman ja Ina Balin olivat pääosassa vuonna 1960 valmistuneessa Rahalla ei rakkautta -draamassa. Newman näytteli myös Takaa-ajettuna elokuvassa vuonna 1963. Kuoleman juna (1965) pääosassaan Frank Sinatra sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta efektisuunnittelusta. Nukkelaakso on vähän arvostettu hittielokuva vuodelta 1967, joka tuotti maailmanlaajuisesti peräti 50 miljoonaa dollaria. Elokuva sai myös yhden Oscar-ehdokkuuden.

Maanjäristys (1974) jäi Robsonin uran suurimmaksi taloudelliseksi menestykseksi ja viimeiseksi suurelokuvaksi. Los Angelesiin iskevää voimakasta maanjäristystä kuvannut klassikko oli aikaansa edellä erikoistehosteiden osalta, ja saikin neljä Oscar-ehdokkuutta, joista voitti yhden. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti lähes 80 miljoonaa dollaria.

Atlantin pikajuna jäi Robsonin viimeiseksi ohjaustyöksi. Sen ensi-ilta oli vasta ohjaajan kuoleman jälkeen vuonna 1979, koska Robson ei ehtinyt viimeistelemään sitä. Myös näyttelijä Robert Shaw kuoli tuotannon ollessa kesken.

 Filmografia 
 Leikkaajana (valikoima) 
1941: Citizen Kane
1942: Mahtavat Ambersonit
1942: Kissaihmiset
1943: Yö voodoo-saarella
1943: Leopardimies

 Ohjaajana 
 Vuosi  Alkuperäinen nimi  Suomenkielinen nimi  1943The Seventh Victim Seitsemäs uhri 1943The Ghost Ship Aavelaiva 1944Youth Runs Wild Kotirintaman ongelmanuoret 1945Isle of the Dead Tuhoon tuomittu saari 1946Bedlam Bedlam – kauhujen talo 1949My Foolish Heart Hupsu sydämeni 1949Home of the Brave He olivat sankareita 1949Roughshod  1949Champion Nyrkkeilysankari 1950Edge of Doom Tuomion miekka 1951I Want You Haluan sinut 1951Bright Victory Kirkas voitto 1953Return to Paradise Etelämeren paratiisi 1954Phffft! Rakkaani, antaudun! 1954Hell Below Zero Afrikasta etelään 1955Trial  1955A Prize of Gold Kultaa Berliinissä 1955The Bridges at Toko-Ri Toko-Rin sillat 1956The Harder They Fall Mitä kovemmin he kaatuvat 1957Peyton Place Peyton Place – vihan tyyssija 1957The Little Hut Kolmas pyörä 1958The Inn of the Sixth Happiness Kuudennen onnen majatalo 1960From the Terrace Rahalla ei rakkautta 1963The Prize Takaa-ajettuna 1963Nine Hours to Rama 9 tuntia ikuisuuteen 1965Von Ryan's Express Kuolemanjuna 1966Lost Command Vihreät paholaiset 1967Valley of the Dolls Nukkelaakso 1969Daddy's Gone A-Hunting Vihreä kantolaukku 1971Happy Birthday, Wanda June  1972Limbo Kahlehdittu eiliseen 1974Earthquake Maanjäristys 1979Avalanche Express Atlantin pikajuna 

 Lähteet 

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 



Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Luokka:Hollywood Walk of Fame
Luokka:Vuonna 1913 syntyneet
Luokka:Vuonna 1978 kuolleet