Liisa Pohjola

Maija-Liisa Pohjola (oik. Pohjola-Oramo; 9. heinäkuuta 1936 Seinäjoki – 31. joulukuuta 2021) oli suomalainen pianisti ja pianopedagogi. Hän opiskeli Helsingissä Timo Mikkilän, Wienissä Richard Hauserin, Essenissä Detlev Krausin ja Pariisissa Magda Tagliaferron johdolla. Pohjolan ensikonsertti Sibelius-Akatemiassa oli vuonna 1955.

Pohjolasta tuli vuonna 1976 pianonsoiton professori Sibelius-Akatemiaan, jossa hän oli opettanut vuodesta 1965 alkaen. Sitä ennen hän oli opettanut muun muassa Turun konservatoriossa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2001. Pohjola esiintyi solistina ja kamarimuusikkona Euroopan eri maissa. Hän oli ansioitunut erityisesti uuden musiikin tulkitsijana, ja hän oli kantaesittänyt lukuisia teoksia, muun muassa Erik Bergmanin, Kalevi Ahon, Pertti Jalavan, ja Mikko Heiniön sävellyksiä.

Liisa Pohjola oli Ensti Pohjolan, Erkki Pohjolan ja Paavo Pohjolan sisar. Liisa Pohjola oli vuosina 1965–1979 naimisissa professori Ilkka Oramon kanssa. Heidän poikansa Sakari Oramo on tunnettu kapellimestari ja tyttärensä Anna-Maaria Oramo barokkicembalisti ja -urkuri.

Palkinnot ja tunnustukset
Madetoja-palkinto (Suomen Säveltäjät) 1988 
Pro Musica säätiön palkinto 1999
Säveltaiteen valtionpalkinto 2010

Lähteet

Aiheesta muualla

Maija-Liisa Pohjolan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Luokka:Suomalaiset pianistit
Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit
Luokka:Sibelius-Akatemian professorit
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Vuonna 1936 syntyneet
Luokka:Vuonna 2021 kuolleet