Egrisi

Egrisi () eli Lazica (, myös ) oli nykyisen Georgian länsiosassa antiikin aikana sijainnut valtio. Se oli muinaisen Kolkhiin seuraajavaltio ja lienee saanut eurooppalaisen nimensä ”Lazica” lazien mukaan ensimmäisellä vuosisadalla ennen ajanlaskun alkua. Egrisistä tuli Rooman valtakunnan vasallivaltio, kun Pompeius valloitti alueen noin vuonna 66 eaa., ja se pysyi Rooman vaikutuspiirissä vuosisatojen ajan. Georgialaisille ”Egrisi” oli varhaisin maan länsiosista käytetty nimi; sitä seurasivat myöhemmin ”Apkhazeti” (Abhasia) ja viimeisimpänä ”Imereti”. Kristinuskoon Egrisin asukkaat kääntyivät jo 300–400-luvuilla.

300–600-luvuilla Georgian alue oli jakautunut kahteen vaikutuspiiriin: roomalaiseen Egrisiin ja persialaisten vasallikseen alistamaan Iberiaan. Alue joutuikin kahden suurvallan taistelukentäksi. Egrisi tuli tunnetuksi Prokopioksen kirjoitusten myötä; hän kuvasi pitkää Lazican sotaa, jonka Bysantti ja sassanidien Persia kävivät 500-luvulla. Lazit kärsivät taisteluista vuosikymmenten ajan, kunnes sassanidien kuningas Khosrau I tunnusti Bysantin ylivallan alueella. Tämän jälkeen Egrisi pysyi Bysantin provinssina, kunnes sen valloitti pohjoinen Abhasian kuningaskunta 700-luvun lopulla. Kuningas Leon II nosti uuden yhdistyneen kuningaskunnan pääkaupungiksi Kutaisin. Seuraavalla vuosisadalla kuningaskunnan kirkko vetäytyi Konstantinopolin patriarkaatista ja liittyi yhteen Itä-Georgian kirkon kanssa. Lopulta vuonna 1008 Abhasian ja Kartlin kuningaskunnat yhdistyivät kuningas Bagrat III:n alaisuuteen, ja ensimmäistä kertaa maan itä- ja länsiosat muodostivat yhtenäisen poliittisen alueen, jolle annettiin nyt myös uusi nimi, ”Sakartvelo”.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Georgian entiset valtiot ja valtiomuodostelmat