Elitismi

Elitismi tarkoittaa eliitin sosiaalista tai poliittista valta-asemaa, tai sitä kannattavaa näkemystä. Muissa merkityksissä sillä voidaan viitata myös eliitin valikoivuuteen, kuten snobismiin, tai tietoisuuteen eliittiin kuulumisesta. 

Poliittis-filosofisena oppina elitismi väittää, että yhteiskuntia hallitaan parhaiten valitun vähemmistön eli eliitin avulla. Tämä vähemmistö erottuu paremmilla älyllisillä, moraalisilla tai käytännöllisillä ominaisuuksillaan ja käyttää valtaa enemmistön yli, koska se kykenee parempaan päätöksentekoon ja johtajuuteen. Tämä näkökulma eroaa egalitarismista tunnustamalla ihmisten luontaiset kykyerot. Elitistinen käsitys voi ilmetä useilla aloilla, kuten esimerkiksi politiikassa, taloudessa, koulutuksessa, kulttuurissa tai sosiaalisissa suhteissa.

Elitismi juontaa juurensa klassiseen ajatteluun, kuten Platonin filosofikuninkaiden puolustukseen. Sen nykyaikainen muoto kehittyi 1800- ja 1900-lukujen vaihteen eliittiteorioissa, joita kehittelivät mm. Vilfredo Pareto ja Gaetano Mosca. Heidän mukaansa kaikissa yhteiskuntajärjestyksissä, myös demokratioissa, vallitsee väistämättä hallitseva eliitti, joka vaihtuu valtataistelun kautta eikä massojen osallistumisen kautta. Moscan ja Pareton mukaan vallan rakenteet säilyvät oligarkisina verkostoina poliittisten, taloudellisten ja kultuuristen johtajien keskuudessa myös näennäisesti tasa-arvoisissa instituutioissa. 

Keskeisiä piirteitä ovat:
 oligarkian rautainen laki (): organisaatiot ajautuvat eliittien hallintaan riippumatta niiden alkuperäisestä demokraattisesta tarkoituksesta,
 demokraattinen elitismi, joka yhdistää eliittihallinnon kansanvaaleihin siten, että demokratia nähdään eliittien kilpailuna, joka reagoi massojen preferensseihin.

Elitismiä vastustavien pääargumenttien mukaan se vastustaa egalitaristista tasa-arvoa, pluralistista monimuotoisuutta tai kansan tahdon mukaista demokratiaa. 

 Historia 
Milan Kunderan mukaan "elitismi" tuli julkiseen keskusteluun 1960-luvulla ja siitä syytettiin kirjailijoita, professoreja ja filosofeja, ei yritysjohtajia tai poliitikkoja.

Toimittaja Tommi Melenderin mukaan nykyään mitä tahansa voidaan syyttää elitismistä: woke-eliitti kontrolloi ajatuksiamme ja puheitamme, ilmastoeliitti elintapojamme. CIA:n media-analyytikko Martin Gurrin mukaan taustalla on se, miten 2010-luvun alussa netti syrjäytti vallasta tiedolliset auktoriteetit, kuten yliopistot ja tiedotusvälineet. Jo vuoden 2008 finanssikriisin myötä kansa kyllästyi asiantuntijoihin.

 Moraalinen elitismi 
Moraalinen elitismi voi olla keino kontrolloida muita syyttämällä heitä itsekkäiksi tai moraalittomiksi. Se voi olla myös keino säilyttää positiivinen itsekuva, mutta se helposti saa ihmisen kieltämään oman aggressiivisuutensa ja tuhoavuutensa ja projisoimaan sen muihin. Maailman kahtiajako hyviin ja pahoihin estää kehityksen ja kyvyn nähdä maailman monimutkaisuus.

 Katso myös 
 Aristokratia
 Eliitti
 Meritokratia
 Oligarkia
 Populismi

 Lähteet 

Luokka:Sosiologia
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit