Aramealaiset

Aramealaiset  (arameaksi  ܐܪ̈ܡܝܐ‎‎, ʼaramáyé, assyrian kielellä Aramu, Arimi ahlamû) olivat luoteis-seemiläinen nomadikansa, joka vaelsi Mesopotamiaan noin vuonna 1100 eaa.Kaisu-Maija Nenonen ja Ilkka Teerijoki: Historian suursanakirja. WSOY 1998. Hakusana "Aramealaiset", s. 644.Raija Mattila, Jaakko Hämeen-Anttila ja Kaj Öhrnberg: Suuret jokilaaksot. Teoksessa Maailmanhistorian pikkujättiläinen. WSOY 2002. s. 53–54. He puhuivat aramean kieltä. 

Aramealaiset lähtivät Itä-Syyriasta liikkeelle luultavasti suuren kuivuuden aiheuttaman nälän takia. Aramealaisheimot tekivät sivistysvaltioiden alueille valloitus- ja ryöstöretkiä useana aaltona. He myös kävivät kauppaa ja levittivät kirjakieltään Lähi-itään. Aramealaiset omaksuivat valloittamissaan kaupungeissa paikallisen kulttuurin.

Sekä Assyrian että Babylonian hallitsijat yrittivät torjua aramealaisia monilla sotaretkillä. Nämä valtasivat siitä huolimatta suuren osan Assyrian läntisistä provinsseista ja nousivat Babylonian hallitsijoiksi. He perustivat Syyriaan useita kuningaskuntia ja myös heettiläisvaltakunnan raunioille syntyi aramealais-heettiläisiä valtioita. Israel, Foinikian kaupungit ja Assyria torjuivat aramealaisvalloitukset.

Damaskos lienee ollut tunnetuin aramealaisvaltio. Hajaannus koitui aramealaisten tappioksi. Uus-Assyria kukisti useita aramealaisvaltioita ja toiset aramealaisheimot sulautuivat Assyrian ja Babylonian tienoilla ja sulautuivat sittemmin täysin Assyrian valtakuntaan. 

Aramean kieli levisi 800-luvulta eaa. lähtien keski-Assyrian aikana Lähi-idän yleiskieleksi kaupan välityksellä. Kirjurit käyttivät arameaa, jota puhuttiin yleiskielenä. Aramealainen kirjoitus synnytti heprealaisen kirjoituksen. Vasta arabien levittäytyminen syrjäytti aramean kielen 600-luvulla jaa.

 Varhaishistoria, edeltäjät 
pienoiskuva|Pohjois-Mesopotamian ja Levantin alueen aramealaisia valtioita, joiden nimet alkoivat etuliiteellä Bit.

Aramealaisten vaelluksella on yhtäläisyyksiä noin tuhat vuotta aiempaan amorilaisten vaellukseen. Syykin lienee sama, kuivuus. Aramealaiset olivat teltoissa asuvia puolipaimentolaisia ja myös kauppamiehinä tunnettuja. Jo ennen amorilaisia oli akkadilaisia virrannut Mesopotamiaan noin 3000 eaa.Thomsen 1983, s. 69

Ei tiedetä, onko Eblan ja Akkadin savitauluissa 2300–2250 eaa. mainittu armi, arame aramealaisia. Aram mainitaan Marin savitauluissa 1900 eaa. ja Ugaritin  kirjoituksissa 1300 eaa. 

Aramealaiset alkujaan paimensivat karjaa ja/tai viljelivät maata alkujaan Palmyran ja Eufratin välisellä itä-Syyrian ylängöllä.

Kassiitit mainitsevat Ahlamun kultakaravaanit jo kassiittiajalla.. Assyrian kuningas Assur-Resisi kertoo tuhonneensa erään aramealaisten sotajoukon. Ehkä noin 1300 eaa. Israelin heimot, jotka olivat luultavasti aramealaisia, saapuivat Palestiinaan, mutta siirtyivät pian Egyptiin. Noin 1300–1200 eaa. aremealaiset alkoivat hyökätä Assyrian alueelle. Noin 1200 eaa. aramealaiset etenivät Assyrian heikennyttyä Keski-Eufratille.

 Valloitusretket 
Aramealaisten merkittävin laajeneminen Lähi-idässä tapahtui noin 1100–900 eaa. Keski-Assyrian romahdus noin 1050 eaa. antoi aramealaisille mahdollisuuden.

Ensimmäinen kiistaton maininta aremealaista on Assyrian kuninkaan Tiglat-Pileser I:n savitauluissa noin 1100 eaa. Tiglat-Pileser I:n aikana 1114–1076 eaa. aramealaiset tunkeutuuivat laajalle alueelle Libanonin, Palmyran ja Karkemisin seuduille, ja Eufratin varrelle Babylonian rajalta pohjoiseen. 

Ugaritissa alkoi suuri kuivuus noin 1100 eaa. Se luultavasti ulottui aramealaisten maahan, ja nälän torjuakseen aramealaisten oli pakko paeta sitä. Vuoden 1083 eaa. Assyrian kuivuus aiheutti niin suuren nälän, että ihmiset söivät toisten ihmisten lihaaOtavan suuri maailmanhistoria osa 1, Erling Bjöl 1982, s. 255.

Tiglat-Pileser I ja hänen seuraajansa eivät kyenneet estämään aramealaisten hyökyä. Kun yksi aramealaisjoukko kukistui, toinen tuli tilalle. Assyrialaiset kykenivät silti osin estämään aramealaisten valloitukset. Aramealaiset kuitenkin valtasivat Assyrian-Babylonian rajaseudun sekä useita alueita Eufratin keskijuoksulta. Aramealaiset ryöstelivät kauppakaravaaneja. Assyriasta Babyloniin täytyi karavaanin sen takia kiertää kaukaa Iranin vuorten, Hamadanin-Kermanshahin kautta.

1000-luvulla aramealaiset hyökkäsivät Keski-Eufratille, ja Etelä-Babyloniaan. Nebukardessar I:n seuraaja kukistui aramealaishyökkäykseenBjöl 1983, s. 255.

Aramealaisia saapui Balikh- ja Khaburjoelle sekä vähä-Zabjoelle. Eri aramealaisryhmät saartoivat osin kutistuneen AssyrianThomsen 1983, s. 70.

Aramealaiset valtasivat monet Pohjois-Syyrian heettiläiset pikkuvaltiot, kuten Karkemishin, Aleppon ja Haman.

Aramealaset etenivät Libanonin laaksoon asti vallaten Damaskoksen. Foinikian kaupunkeja sen sijaan suojasivat vuoretThomsen 1983, s. 71.

Babyloniassa Sippar joutui aramealaisten saartamaksi. Babylon ja Borsippa kärsivät niinikään aramealaisten ryöstelyistä. Babylonin kuninkaan Nabumukinaplin hallitessa maata 977–942 eaa. tärkeän uuden vuoden juhlan Akitu-seremoniaa ei voitu pitää, kun vihamieliset aramealaiset estivät liikkeet alueella.

 Valtiot, sodat 
Aramealaiset heimot kilpailivat keskenään. Tunnetuin 40 heimosta oli pakod. Aramealaisia kuningaskuntia nousi pohjoiseen ja itäiseen Syyriaan, eteläiseen Anatoliaan ja pohjoiseen Mesopotamiaan.Kuuranne 2005, s. 140 Aramealaiset perustivat mm. Zoban (Sooban) kuningaskunnan. Se oli alussa johtava aremealaisista pikkuvaltioista. Israelin kuningas Daavid voitti myöhemmin Sooban kuninkaan Hadadaserin ja liittoutui Hamaton aremealaiskuninkaan kanssaSuuri maailmanhistoria I, Herbert Michaelis, Kauko Pirinen suom toim, Kirjayhtymä Helsinki 1967, s. 518.

Damaskos nousi aramealaisten keskuudessa johtoon Salomon hallitessa Israelia. Tunnettuja aramealaisia kuningaskuntia olivat myös Guzana (Pit Bahian), Tilbarsip ja Hama. Damaskoksen aramealaiset uhkasivat Israelia. Nämä kaksi valtoita sotivat usein.

Vuonna 934 eaa. aramealaiset valvoivat Assuria lukuun ottamatta kaikkia Assyrian kaupunkeja Tigrisin länsipuolella.

Aramealaisten mahti Lähi-idässä oli huipussaan noin 900 eaa.Leif Danielsen, Rudi Thomsen: Suuri maailmanhistoria osa 2, kulttuurien synty, Koko kansan kirjakerho 1983, , , s. 71 Tällöin aramealaiset olivat Babyloniassa ja vallaneet Syyriassa ja Assyriassakin useita alueita.

 Kuningaskuntien häviö 
Uus-Assyrian kuninkaat alkoivat vallata alueita lännestä.

Assyrian kuningas Assurnasirpal II kukisti aramealaiset taktiikalla, jossa vastustajaa kohtasi alistuminen tai tuho. Käymällä raakaa totaalista sotaa Assyria saattoi kukistaa aiemmin ylivoimaiset, mutta hajanaiset aramealaiset. Vielä Salmanassar III ei onnistunut valtaamaan Damaskosta 15 vuoden sodasta huolimattaBjöl 1983, s. 263.

Assyrian kuningas Tukulti-Ninurta valtasi n. 855 eaa. Laqen aramealaiskaupungin. Mm. Israelin kuningas Ahab taisteli Damaskoksen aramealaisia vastaan. Assyria kukisti 733 eaa. Damaskoksen. Babylonin kuningas Eriba-Marduk karkotti aramealaiset noin 770 eaa. Silti yhä 700-luvulla eaa. aramealaiset ahdistelivat Assyriaa. Aramealaiset auttoivat Uus-Babyloniaa kukistamaan Jerusalemin.

 Kielen leviäminen 
Aramean kieli levisi laajalle, koska aramealaiset karavaanit kuljettivat tavaroitaan kaikkialla Lähi-idässä.

Assyrialaiset tekivät aramealaisista kirjureita. Noin 800 eaa. aramea oli vakiintunut Uus-Assyrian yleiskieleksi.

Aramean kielen aakkosten pohjalta syntyivät heprean aakkoset. Vanhan aramean käyttö jatkui Lähi-idässä noin vuoteen 200 eaa. ja uuden aramean noin vuoteen 600 jaa., kunnes arabia korvasi sen.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Muinaiset kansat