Valois’n Katariina

Valois’n Katariina (, ); (27. lokakuuta 1401 Pariisi, Ranskan kuningaskunta – 3. tammikuuta 1437 Lontoo, Englannin kuningaskunta) oli ranskalainen prinsessa ja Englannin kuningas Henrik V:n kuningatarpuoliso vuosina 1420–1422.

 Lapsuus 

Katariina oli Ranskan kuningas Kaarle VI:n ja kuningatar Baijerin Isabellan nuorin tytär. Hänellä oli 11 sisarusta, joista toiseksi vanhin sisar Valois’n Isabella avioitui Englannin kuningas Rikhard II:n kanssa ja nuorin veli oli Ranskan kuningas Kaarle VII. Katariinan isällä oli mielenterveysongelmia, ja äidin huomio oli lasten sijaan muissa asioissa. Katariina kokikin lapsuudessaan ajoittain laiminlyöntiä ja tuli jopa vanhempiensa torjumaksi.Loades 2009, s. 13.

Katariina kihlattiin alle kahden vuoden vanhana Bourbonin herttuan Louisin lapsenlapselle Charlesille, jonka oli määrä periä herttuakunta. Avioliitto ei lopulta toteutunut, koska Charles kuoli vuonna 1409. Katariinan ollessa kihlattuna Englannin kuningas Henrik IV oli myös aloittanut ranskalaisten kanssa neuvottelut siitä, että Katariina kihlattaisiinkin rauhansopimuksen osana Henrikin pojalle eli tulevalle kuningas Henrik V:lle. Neuvottelut eivät edenneet, koska Henrik vaati Ranskan kruunua itselleen ja halusi Katariinasta suuremmat myötäjäiset kuin mitä Kaarle VI oli valmis antamaan.
 Englannin kuningattarena 
Kun Henrik V nousi Englannin valtaistuimelle vuonna 1413, avioliittoneuvottelut olivat jääneet kesken. Tammikuussa 1414 Henrik vannoi, ettei menisi naimisiin kenenkään muun kuin Katariinan kanssa. Henrik hyödynsi Ranskassa käynnissä olevia rauhattomuuksia ja aloitti vuonna 1415 sotaretken Normandiassa aikomuksenaan valloittaa alue.

Lopulta Henrik V päätti haluavansa neuvotella Ranskan hallituksen kanssa. Neuvotteluja alettiin käydä toukokuussa 1419, niissä keskusteltiin myös naimakaupoista ja myös Katariina oli niissä läsnä. Neuvotteluita vaikeutti Henrik V:n Katariinasta vaatimat suuret myötäjäiset.Loades 2009, s. 14. Osana avioliittosopimusta Henrik vaati myös Normandian ja Akvitanian palautusta Englannille. Neuvottelut tulivat lopulta päätökseen, kun 21. toukokuuta 1420 solmittiin Troyesin sopimus, jonka mukaan Henrik perisi Ranskan valtaistuimen Kaarle VI:n kuoltua. Henrik myös jätti myötäjäisvaatimuksensa ja lupasi sen sijaan tukea Katariinaa taloudellisesti vuosittaisella rahasummalla.Loades 2009, s. 15.thumb|Valois’n Katariinan ja Henrik V:n häät 1420. Miniatyyrimaalaus Jean Chartierin teoksesta Chronique de Charles VII 1400-luvun lopulta.Katariina ja Henrik V tapasivat toisensa ensimmäisen kerran ja kihlautuivat 2. kesäkuuta 1420. Häät järjestettiin muutamaa päivää myöhemmin Troyesissa sijaitsevassa kirkossa. Katariina oli ilmeisesti tykästynyt Henrikiin jo edellisenä vuonna neuvottelujen yhteydessä, ja pariskunta tuli hyvin toimeen keskenään.

Katariina kruunattiin Englannin kuningattareksi Westminster Abbeyssä 24. helmikuuta 1421. Toukokuuhun asti Katariina ja Henrik kiersivät Englannissa esittäytymässä. Katariinalla ei muuten ollut suurta roolia politiikassa, eikä hän johtanut omia kiinteistöjäänkään, vaan keskittyi tekemään hurskaita tekoja ja esimerkiksi hoitamaan ystävänsä kuningas Jaakko I:n rakkausasioita. 6. joulukuuta 1421 syntyi pariskunnan ainoa lapsi, tuleva kuningas Henrik VI.Loades 2009, s. 16–17. 

Elokuussa 1422 Henrik V kuoli yllättäen pilkkukuumeeseen tai punatautiin Vincennessä. Katariina oli miehensä kuolemasta selvästi murheissaan. Hän järjesti suuren ja surumielisen kulkueen, joka kuljetti Henrikin ruumiin Englantiin. Katariina myös rakennutti Henrikille suuren haudan.

 Leskikuningattarena 
Leskikuningatar Katariina jäi asumaan Englantiin. Hän asui siellä ensin Windsorin linnassa ja sen jälkeen Baynardin linnassa. Muutaman vuoden ajan Katariina keskittyi pitämään huolta pojastaan. Hänellä huhuttiin olleen myös suhteita miesten kanssa. Puheiden mukaan esimerkiksi Edmund Beaufort oli Katariinan rakastaja.Loades 2009, s. 18–19.

Vuodesta 1425 alkaen alkoi kiertää huhuja Katariinasta ja walesilaisesta hoviherra Owen Tudorista, joka oli yksi Katariinan ompelijoista. Katariinan hovineidot nuhtelivat Katariinaa siitä, että hän antoi huomiota walesilaiselle miehelle, jolla ei vieläpä ollut yhteyksiä yläluokkaan. Owen Tudor pyysi joitain ylhäisempiä sukulaisiaan puhumaan puolestaan, mutta he tosin puhuivat vain kymrin kieltä. Katariina itse totesi olleensa tietämätön siitä, että Britannian sisällä oli rotueroja. Vuonna 1428 parlamentti kielsi Katariinaa avioitumasta ilman kuninkaan ja neuvoston lupaa. Ei tiedetä, menivätkö Katariina ja Owen Tudor naimisiin jo ennen vuotta 1428 vai salaa vuonna 1429–1430.

Katariina muutti hovista Hertfordshiren Much Hadhamiin mahdollisesti sitten, kun hän sai tietää olevansa raskaana. Katariinalla ja Owen Tudorilla oli viisi lasta, joista ensimmäinen syntyi vuonna 1430. Yksi tytär kuoli jo lapsena, mutta toinen tytär ja kolme poikaa elivät aikuisiksi asti.

Owen Tudor vangittiin vuonna 1436, ja samana vuonna Katariina muutti asumaan Bermondseyn luostariin. Muutto tapahtui muutamaa kuukautta ennen Katariinan kuolemaa. Katariina kuoli luostarissa sairauteen 3. tammikuuta 1437,Loades 2009, s. 20–21. ja hänet haudattiin Westminster Abbeyyn. Henrik VI kohteli äitiään lämmöllä ja esimerkiksi lähetti hänelle lahjaksi koristellun kultalevyn vain muutamaa päivää ennen tämän kuolemaa. Katariina nimeää testamentissaan ainoaksi pesänjakajaksi Henrik VI:n, mutta ei mainitse miestään tai muita lapsiaan. Testamentissa myös määrätään Katariinan palvelijoiden palkoista ja messuista, joita Katariinan sielulle olisi suoritettava.

Henrik VII rakennutti aikanaan uudelleen Westminster Abbeyn kappelin. Hänen tarkoituksenaan oli siirtää Henrik VI:n ja Katariinan jäänteet uuteen kappeliin. Kun tuli aika haudata Henrik VII uuteen kappeliin, Katariina kaivettiin ylös haudasta, mutta ei haudattu uudelleen. Hän oli ilmeisesti haudan ulkopuolella 1800-luvun alkuun asti, ja 1600-luvulla hänen ruumiinsa oli jonkinlainen nähtävyys.

 Perhe 
Katariina sai kuningas Henrik V:n kanssa yhden pojan ja Owen Tudorin kanssa viisi lasta, joista yksi kuoli jo nuorena.

Katariinan elämän loppuvaiheilla päätettiin, että hänen ja Owen Tudorin lapset lähetettäisiin Suffolkin jaarlin sisaren kasvatettaviksi. Pian Katariinan kuoleman jälkeen pojat kuitenkin sijoitettiin Barkingin abbedissan hoiviin, ja myöhemmin heidän kasvatuksestaan huolehtivat papit. Kuningas Henrik VI otti heistä vastuun eikä kieltänyt sitä, että he olivat hänen sukulaisiaan. He saivat asemansa kannalta sopivan koulutuksen. Vuonna 1439 Henrik myös armahti Owen Tudorin, joka oli pidätetty uudemman kerran, palautti hänen omaisuutensa ja antoi hänelle oikeuden saada vuosittain tietty summa rahaa kuninkaalta.

Owen Tudor eli vuoteen 1461, jolloin yorkilaiset teloittivat hänet Mortimer's Crossin taistelun seurauksena. Kuningas Henrik VI nimitti heidän poikansa jaarleiksi Katariinan kuoleman jälkeen. Edmundista tuli tulevan kuninkaan Henrik VII:n isä.

Henrik V:n kanssa

 Henrik VI (s. 6. joulukuuta 1421)

Owen Tudorin kanssa

 Edmund Tudor (s. 1430 Much Hadham), Henrik VII:n isä
 Jasper Tudor (s. 1432)
 David Tudor, ryhtyi munkiksi
 Tytär (k. nuorena)
 Tytär

 Lähteet 



 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Englannin kuninkaalliset
Luokka:Vuonna 1401 syntyneet
Luokka:Vuonna 1437 kuolleet