Sinikka Luja-Penttilä

Sinikka Marjatta Luja-Penttilä (o.s. Luja, vuosina 1971–1977 Luja-Vepsä, 9. kesäkuuta 1924 Antrea – 18. marraskuuta 2022 Espoo) Viitattu 24.1.2023. oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana 1966–1983 ja sosiaali- ja terveysministerinä 1979–1982. 

 Elämä 
Antreassa syntyneen Sinikka Luja-Penttilän vanhemmat olivat Asikkalasta kotoisin ollut varastomies Erkki Luja (1876-1963) ja myös kirjailijana tunnettu Venla Luja. Perhe muutti jo muutama kuukausi hänen syntymänsä jälkeen Helsingin Pitäjänmäen kautta Espoon Lintuvaaraan. Luja-Penttilän isä toimi Leppävaaran sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen puheenjohtajana ja äiti oli mukana kunnallispolitiikassa. Luja-Penttilä kulki jo lapsena äitinsä mukana sosiaalilautakunnan huoltoasioissa ja liittyi työväenyhdistyksen nuoriso-osastoon 1930-luvulla. Myöhemmin hän vaikutti muun muassa Työväen Sivistysliiton opiskelijakerhossa sekä Leppävaaran työväenyhdistyksen naisjaostossa. Myös Luja-Penttilän sisarukset olivat mukana sosialidemokraattisen työväenliikkeen toiminnassa.

Luja-Penttilä kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1945, jonka jälkeen hän työskenteli Kauppalehden oikolukijana 1945-1947 ja Tammen kustannustoimittajana 1947-1966. Luja-Penttilä valittiin kansanedustajaksi vuonna 1966. Vuonna 1979 hänestä tuli Mauno Koiviston hallituksen sosiaali- ja terveysministeri. Jätettyään eduskunnan Luja-Penttilä toimi eläkeläisjärjestöissä. Hän oli muun muassa Eläkkeensaajien keskusliiton puheenjohtaja 1987–1993. Luja-Penttilä oli myös Espoon kaupunginvaltuuston jäsen 1957–1982 ja presidentin valitsijamies 1962, 1968, 1978, 1982 ja 1988. Vuonna 1988 hän sai sosiaalineuvoksen arvonimen.

SDP:n hajannuuksen aikana Luja-Penttilä kuului niin sanottuihin leskisläisiin. Sosialidemokraattisen Naisliiton erkaannuttua puolueesta hän oli vuonna 1961 perustamassa Sosialidemokraattisten Naisten Keskusliittoa. Luja-Penttilä oli järjestössä keskeisessä asemassa koko hajaannuksen ajan aluksi varapuheenjohtajana ja 1972–1978 pääsihteerinä. 1970-luvun alussa liitot ryhtyivät hakemaan sovintoa, ja vuonna 1979 Luja-Penttilän ja Martta Salmela-Järvisen neuvottelujen tuloksena lopulta perustettiin Sosialidemokraattiset Naiset.   

Vuonna 1983 Luja-Penttilä julkaisi romaanin Venla, joka kuvaa hänen isoäitinsä Amalian ja äitinsä Venlan vaiheita. Luja-Penttilä asui lähes koko ikänsä Espoon Leppävaaran alueella. Hän kuoli Karakalliossa toimivassa palvelutalossa 98-vuotiaana marraskuussa 2022. Luja-Penttilä oli kuollessaan vanhin elossa ollut ministeri ja kansanedustaja.

 Perhe 
Sinikka Luja-Penttilän ensimmäinen puoliso oli autoilija Torsti Vepsä (1927–1976), jonka kanssa hän avioitui 1971. Vuonna 1977 hän solmi avioliiton ammattiyhdistysjohtaja Sulo Penttilän kanssa.

 Teokset  


 Lähteet 

Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Espoon kaupunginvaltuutetut
Luokka:Suomen sosiaali- ja terveysministerit
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Luokka:Uudenmaan vaalipiiri
Luokka:Suomalaiset kustannustoimittajat
Luokka:Vuonna 1924 syntyneet
Luokka:Vuonna 2022 kuolleet