Koštšei

pienoiskuva|Viktor Vasnetsovin 1926-27 näkemys Koštšei Kuolemattomasta
Koštšei Kuolematon () on  slaavilaisen kansanperinteen hahmo. Hän ei ole  yksiselitteinen pahis, joskus jopa lunastettavana hahmo

Nimen etymologia
Sanan koštšij alkuperästä on useita kilpailevia selityksiä.
Muinaisvenäjän sanasta kostiti, joka tarkoittaa saastuttamista, häpäisemistä tai rienaamista. Tähän liittyy myös merkityskenttä, jossa sana viittaa ruumiiseen, raatoon tai moraaliseen turmelukseen. Tässä tulkinnassa Koštšij on kirjaimellisesti häpäisijä ja turmelija, mikä vastaa hänen rooliaan morsiamien sieppaajana.
Yhteys sanoihin “luinen” tai “luurankomainen”. Loppuosa -ij voi ilmaista runsautta tai toimintaa. Tätä pidetään joidenkin tutkijoiden mukaan myöhempänä kansanetymologiana.
Johdannainen sanasta kъšь, joka tarkoittaa arpaa tai kohtaloa.
Alalužitsan sanasta koštlar, loitsija tai manaaja.
Turkinkielisestä sanasta košči, joka tarkoittaa orjaa, vankia tai palvelijaa.
Lisäksi on olemassa humoristinen nimitys “Čahlyk Nevmyruštši”, kuolematon riutuja, tunnetaan jo ennen vuotta 1991 ja sitä pidetään venäläisenä parodiana ukrainalaistamisesta.

Vanhoissa suomalaisissa toisinnoissa tai suomennetuissa satukirjoissa hahmon nimi on usein yksinkertaistettu asuun Kašhei tai Košhei. 

Ulkomuoto ja olemus
Koštšij kuvataan yleensä vanhana, heiveröisen näköisenä miehenä, usein hyvin pitkällä parralla. Joskus hän on kääpiö, jonka parta on häntä itseään pidempi. Ulkoisesta heikkoudesta huolimatta hän on yliluonnollisen vahva.
Hän kykenee nostamaan valtavan painavia aseita
voittamaan sankareita koko päivän kestävissä taisteluissa syömään ja juomaan valtavia määriä ylläpitääkseen voimansa
Joissakin tarinoissa hänellä on eläimellisiä piirteitä kuten villisian torahampaat. Myöhemmässä kuvastossa hänestä tuli luurankomainen, laiha hahmo nimen etymologian vuoksi.
Koštšij voi olla sokea tai kykenemätön nostamaan omia silmäluomiaan. Hän voi myös lentää ja aiheuttaa tuhoisia tuulia, mikä yhdistää hänet lohikäärmemyytteihin.

Taikavoimat ja hevonen
Koštšijillä on usein maaginen hevonen, joka puhuu ihmisen kieltä ja on lähes saavuttamaton nopeudessaan. Hevosen nopeutta kuvataan vertaamalla sitä vuosien tai satojen kulumiseen.
Sankari tarvitsee vastavoimaksi oman taikahevosensa, jonka hän saa usein Baba Jagan tai Koštšijin äidin avulla.

Asuinpaikka ja asema
Koštšij elää kaukana maailman laidalla. Sankari joutuu kuluttamaan useita rautasaappaita ja -sauvoja päästäkseen hänen luokseen. Hänen kotinsa on palatsi tai suuri kartano täynnä kultaa, hopeaa ja jalokiviä.
Monissa saduissa Koštšij esiintyy aluksi vangittuna ja voimattomana. Hän saa voimansa takaisin juomalla vettä. Sankari vapauttaa hänet tietämättä kuka hän on, ja Koštšij lupaa palkkion, esimerkiksi lisää elinvuosia. Vapautumisensa jälkeen hän kuitenkin sieppaa sankarin morsiamen.

Kuolemattomuuden taika
Koštšein surmaaminen on äärimmäisen hankalaa. Hänen sielunsa on erillään ruumiista piilotettuna neulaan, joka on munan sisällä, joka on ankan/sorsan sisällä, joka on jäniksen sisällä, joka on rautaisessa kirstussa, 

Koshchein keskeinen piirre on loitsu, joka estää hänen tappamisensa. Hänen kuolemansa ei ole hänen ruumiissaan, vaan se on piilotettu monimutkaisen ketjun sisään:

 kuolema on neulassa

 neula on munassa

 muna on ankassa

 ankka on jäniksessä

  jänis on arkussa

 arkku on haudattu tai kahlittu   vihreän tammen alle

 kaukaiselle myyttiselle Bujan-saarelle. 

Niin kauan kuin sielu on turvassa, Koštšei ei voi kuolla. Jos arkku kaivetaan maasta ja avataan, jänis säntää pakoon. Mikäli jänis saadaan kiinni ja tapetaan, ilmaantuu sen sisältä ankka/sorsa, joka pyrähtää lentoon. Sillä, joka on saanut munan haltuunsa, on Koštšei vallassaan: tämä alkaa heiketä, tulee sairaaksi ja menettää taikavoimansa. 
Koštšei kuolee, kun neula rikotaan. 
Joidenkin tarinoiden mukaan se on rikottava Koštšein otsaa vasten.

Tulkinnat ja merkitykset
Koštšij on kuoleman hallitsija. Hän voi sekä tuoda että torjua kuoleman. Muna, johon hänen kuolemansa on kätketty, symboloi uutta elämää.
Useat tutkijat näkevät Koštšijissä hääriitteihin liittyvän hahmon
siirtymän elämänvaiheesta toiseen
muinaisen initiaatioriitin vartijan
Vladimir Proppin mukaan Koštšij ei alkujaan ollut pahantahtoinen, vaan rituaalinen toimija. Myöhempi perinne teki hänestä vihollisen.
Muiden tulkintojen mukaan hän on kylmyyden ja kuivuuden demoni
sosiaalisen vääryyden symboli
kuoleman ja pohjoisen jumaluus
vanhojen viholliskansojen personifikaatio

Nykykulttuurissa
Koštšij Kuolematon esiintyy lukuisissa neuvostoajan ja myöhemmissä elokuvissa, animaatioissa ja televisiosarjoissa. Hän on mukana myös kirjallisuudessa, videopeleissä ja populaarikulttuurissa, usein ironisena tai uudelleentulkittuna hahmona.

Koshchei kulttuurissa ja taiteessa
Koshchei on esiintynyt laajasti:
– Pushkinin runoudessa ahneena kultaa varjelevana hahmona
– Stravinskyn baletissa Tulilintu
– Rimski-Korsakovin oopperassa Koshchei Kuolematon
– neuvostoajan ja nyky-Venäjän elokuvissa ja animaatioissa
– länsimaisessa kirjallisuudessa, sarjakuvissa ja peleissä
– jopa suomalaisessa elokuvassa Sisu, jossa kuolematon sotilas saa Koshchein nimen

 Katso myös 

 Lich

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Venäläinen kansanperinne