Kansainvälinen kauppa

Kansainvälinen kauppa on tavaroiden ja palveluiden vaihtoa kansainvälisten rajojen yli. Useimmissa maissa se muodostaa merkittävän osan bruttokansantuotteesta. Kansainvälinen kauppa on lisääntynyt voimakkaasti vapaakaupan yleistyttyä.

Vienti on tavaroiden tai palveluiden myyntiä ulkomaille ja tuonti on vastaavasti ostamista ulkomailta. Kansantalouden tilinpidossa lasketaan viennin ja tuonnin perusteella kauppatase, toisin sanoen maksutase, joka on merkittävin osa vaihtotaseesta.

Suomen tulli pitää yllä tilastokartoiusta koskien ulkomaankaupan yksikköarvojen ja volyymien indeksejä.

 Kauppajärjestöjä 
Maailman kauppajärjestö (WTO) on kansainvälinen järjestö, jossa neuvotellaan asetuksista, jotka koskevat valtioiden välistä kaupankäyntiä.

EU:n kauppapolitiikkaan liittyvät toimielimet tekevät säädöksiä sekä EU-maiden keskinäistä kauppaa että EU:n ulkopuolisten maiden kanssa käytävää kauppaa koskien. Nämä toimielimet myös neuvottelevat kansainvälisistä sopimuksista. EU:n kauppapolitiikkaan kuuluvat kaupankäyntiin liittyvien asioiden lisäksi kauppaan liittyvät immateriaalioikeudelliset asiat kuten patentit ja tekijänoikeudet sekä kansainväliset sijoitusasiat.

Euraasian talousunioni on Venäjän, Valko-Venäjän, Armenian, Kirgisian ja Kazakstanin muodostama yhteenliittymä. Maiden välillä on tulliliitto. 

Afrikan unioni (Au) on 55 Afrikan maan muodostama järjestö, jonka tavoitteena on edistää rauhan ja demokratian lisäksi myös edistää maiden taloudellista kehitystä, maiden kaupankäyntipolitiikkaa ja maiden kansainvälisiä suhteita.

 Viennin rooli 
Vienti on professori Tom Berglundin mukaan välttämätöntä talouskasvulle, koska jos suomalaisyritys ei vie, vientiä hyödyttävät ulkomaalaiset kilpailijat vievät siltä markkinat tuottamalla edullisempia laadukkaita vaihtoehtoja mittakaavaetujen avulla. Viestintä- ja kuljetuskustannusten lasku on kansainvälistänyt pääosan hyödykemarkkinoista.

 Historia 
Keskiajalta 1600-luvulle Itämeren kaupankäynnissä oli saksalaisella Hansa-liitolla hallitseva asema. Tämä liitto saavutti valta-asemansa 1200-luvulle tultaessa, jolloin se vallitsi koko Itämeren alueen kauppaa ja sillä oli myös kauppasuhteet alueella Itämereltä Novgorodiin saakka.

Ruotsissa 1600-luvun alkupuolella kaupungit jaettiin maakaupunkeihin ja tapulikaupunkeihin ja tämän jaon jälkeen vain tapulikaupungeilla oli oikeus ulkomaankauppaan.

Katso myös
Absoluuttinen etu
Suhteellinen etu

 Lähteet 

Aiheesta muualla

Tavaroiden ja palveluiden ulkomaankauppa Tilastokeskus.fi

*