Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkue

Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkue edustaa Yhdysvaltoja kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa on liittynyt Kansain­välisen jää­kiekko­liiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1920. Vuonna 2021 Yhdysvalloissa oli 561 700 rekisteröitynyttä pelaajaa, joista miehiä oli 272 580. Vuonna 2025 heitä oli 145 000 ja maassa jäähalleja 2 330. Yhdysvallat on vuoden 2025 jääkiekon maailmanrankingssa ensimmäisellä sijalla. Vuoden 2025 jääkiekon MM-kilpailuissa Yhdysvaltojen päävalmentajana toimi Ryan Warsofsky.

Yhdysvaltain suurimpia saavutuksia on vuoden 1980 olympiakulta eli niin kutsuttu Miracle on Ice, jossa ratkaisevassa mitalisarjan ottelussa Yhdysvallat voitti suursuosikki Neuvostoliiton maalein 4–3. Toinen merkittävä saavutus on vuoden 1996 maailmancupin voitto, jossa Yhdysvallat voitti loppuotteluissa Kanadan. Kolmas merkittävä voitto on olympiakulta vuodelta 2026. Yhdysvaltain joukkue kuuluu niin sanottuihin jääkiekon suurmaihin yhdessä Kanadan, Venäjän, Ruotsin, Suomen ja Tšekin joukkueiden kanssa.

 Historiaa 

 Ennen toista maailmansotaa 
Vuoden 1931 maailmanmestaruuskisoissa Yhdysvaltoja edusti Uuden-Englannin amatöörimestaruusjoukkue Boston Hockey Club, joka sijoittui hopealle. Myöhemmin joukkueen nimeksi muutettiin Boston Olympics. Tämä seurajoukkue merkitsi Yhdysvalloille arvokisoissa vuoteen 1947 saakka samaa kuin TsSKA Moskova myöhemmin Neuvostoliitolle. Yhdysvaltain maailmanmestaruus- ja olympiajoukkueet nimittäin keskittyivät tiukasti Boston Olympicsin ympärille. Poikkeuksena oli vuoden 1932 olympiaturnaus, jossa Yhdysvaltoja edusti Bostonin yliopiston ja St. Nicksin yhdistelmäjoukkue sekä Yhdysvaltain Amatööriurheiluliiton AAU:n ja uuden amatööriliitto USAHA:n kiistojen vuoksi vuosiksi 1938 ja 1939 kootut joukkueet. Ensimmäisen arvokisavoiton Yhdysvaltain joukkue saavutti jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa vuonna 1933. Vuoden 1939 maailmanmestaruusturnauksessa Yhdysvaltain joukkueeseen kuuluivat amerikansuomalaiset Edward Maki maalivahtina ja Leonard Saari kenttäpelaajana.

 Toisen maailmansodan jälkeen 
Vuonna 1948 St. Moritzin olympiajoukkueessa nähtiin jälleen Yhdysvaltain Amatööriurheiluliiton AAU:n joukkueessa amerikansuomalainen, maalivahti Roy Ikola. Tuo joukkue tosin edusti Yhdysvaltoja virallisesti vain avajaisissa. USAHA:n joukkue oli epävirallisesti neljäs. Sijoitusta varjostivat epäilyt siitä, että joukkueessa oli ammattilaispelaajia, mikä ei ollut sallittua. Turnauksen alla pelaajat kiersivät kummassakin joukkueessa. USAHA vakiinnutti seuraavana vuonna paikkansa Kansainvälisessä jääkiekkoliitossa nimellä AHAUS saavuttaen ensin bostonilaisseuran ja vuotta myöhemmin kootun joukkueen voimin maailmanmestaruuskisoista mitalit.

Olympiakisoissa vuonna 1956 Cortinassa Yhdysvallat sijoittui hopealle. Joukkueessa oli jälleen mukana amerikansuomalainen maalivahti, Willard Ikola, St. Moritzin kisoissa pelanneen Roy Ikolan veli. Yhdysvallat ei pelannut vuoden 1957 maailmanmestaruusturnauksessa poliittisista syistä, mutta vuonna 1958 maa oli taas mukana Oslon kisoissa. Willard Ikola oli jälleen mukana. Sairaustapausten ja loukkaantumisten vaivaama joukkue sijoittui viidenneksi. Ikola osasi suomea ja opasti Leijonien nuorta maalivahtia Juhani Lahtista.

Vuoden 1958 maailmanmestaruusturnauksessa Prahassa Yhdysvallat hävisi pronssin isäntämaalle maalisuhteen perusteella. Joukkuessa oli mukana amerikansuomalainen puolustaja Rod Paavola. Hän pelasi joukkueessa myös vuotta myöhemmin talviolympialaisissa Squaw Valleyssa esittäen taitavia otteita. Joukkue voittikin vastoin ennakko-odotuksia kultamitalin. Paavola sai kisojen jälkeen NHL-tarjouksen New York Rangersiltä, mutta päätti olla tarttumatta siihen.

Sijoituttuaan vuoden 1961 maailmanmestaruusturnauksessa kuudenneksi Yhdysvallat järjesti seuraavan vuoden turnauksen Colorado Springsissä. Sosialistimaat boikotoivat kisoja ja isäntämaa sijoittui kolmanneksi. Tämän jälkeen Yhdyavallat sijoittui seuraavan vuosikymmenen aikana tasaisesti A-sarjan keskivaiheille tai alemmaksi. Tuolloin joukkueessa pelasivat amerikansuomalaisista detroitilainen Thomas Mustonen, joka otti osaa Tukholman kisoihin vuonna 1963 sekä Bruce Riutta vuoden 1968 Grenoblen kisoihin. Riutta tosin sanoi, ettei hänellä ole tietääkseen suomalaisia sukujuuria, vaikka hän oli kotoisin amerikansuomalaisten pääkaupungista Hancockista, Michiganista.

Vuosien 1968–1969 vaihteessa Yhdysvaltoja edusti amatöörimestarijoukkue Waterloo Black Hawks Iowasta. Joukkue, jossa pelasi Minnesotasta kotoisin ollut amerikansuomalainen Wayne Wirkkula, kuitenkin epäonnistui maaottelukiertueellaan. Tästä johtuen Yhdysvallat kokosi nopeasti uuden joukkueen wisconsinilaisen Greenbay Bobcatsista ennen Tukholman maailmanmestaruusturnausta. 

Yhdysvaltain maajoukkueen huonoin sijoitus on B-sarjan toinen sija vuodelta 1972, mutta samana vuonna Yhdysvallat voitti olympiahopeaa Sapporon olympialaisissa. Myös vuonna 1973 Yhdysvallat oli maailmanmestaruuskilpailujen B-sarjan toinen. Vuonna 1972 joukkue tosin hävisi vain yhden pelin pelaamastaan kuudesta pelistä, kun vuonna 1973 se voitti viisi, pelasi kerran tasan ja hävisi kerran.

 2000-luvulla 
Vuoden 2004 maailmancupissa Yhdysvallat ei onnistunut uusimaan voittoaan ja hävisi Suomelle välierissä.

Yhdysvaltain viimeisin kultamitali on vuoden 2025 maailmanmestaruuskisoista, joissa Yhdysvallat voitti Sveitsin loppuottelussa jatkoerässä maalein 0–1 Tage Thompsonin maalilla.

 IIHF Hall of Fameen valitut pelaajat 
Bill Christian (valittu vuonna 1998)
Bill Cleary (1997)
Gerry Cosby (1997)
Jim Craig (1999)
Mike Curran (1999)
Phil Housley (2012)
Mark Johnson (1999)
John Mayasich (1997)
Jack McCartan (1998)
Lou Nanne (2004)

 Sijoitukset 

 Olympialaiset 

 1920 – Hopeaa
 1924 – Hopeaa
 1928 – Ei osallistunut
 1932 – Hopeaa
 1936 – Pronssia
 1948 – Diskattiin
 1952 – Hopeaa
 1956 – Hopeaa
 1960 – Kultaa
 1964 – 5. sija
 1968 – 6. sija
 1972 – Hopeaa
 1976 – 5. sija

 1980 – Kultaa (Joukkue)
 1984 – 7. sija
 1988 – 7. sija
 1992 – 4. sija
 1994 – 8. sija
 1998 – 6. sija (Joukkue)
 2002 – Hopeaa (Joukkue)
 2006 – 8. sija (Joukkue)
 2010 – Hopeaa (Joukkue)
 2014 – 4. sija
 2018 – 7. sija
 2022 – 5. sijahttps://olympics.com/beijing-2022/olympic-games/en/results/ice-hockey/medals-and-ranking-men.htm 
 2026 – Kultaahttps://www.olympics.com/en/milano-cortina-2026/medals Viitattu 22.2.2026

*Vuodet, jolloin Yhdysvallat on ollut kisaisäntänä on lihavoitu. 

 Kanada-cup ja Maailmancup 
 1976 – 5. sija
 1981 – Hävisi välierässä
 1984 – Hävisi välierässä
 1987 – 5. sija
 1991 – Hävisi loppuottelussa
 1996 – Kultaa
 2004 – Hävisi välierässä
 2016 – 7. sija 

 Maailmanmestaruuskilpailut 

 1920 – Hopeaa
 1924 – Hopeaa
 1931 – Hopeaa
 1932 – Hopeaa
 1933 – Kultaa
 1934 – Hopeaa
 1936 – Pronssia
 1938 – 7. sija
 1939 – Hopeaa
 1947 – 5. sija
 1949 – Pronssia
 1950 – Hopeaa
 1951 – 6. sija
 1952 – Hopeaa
 1955 – 4. sija
 1956 – Hopeaa
 1958 – 5. sija
 1959 – 4. sija
 1960 – Kultaa
 1961 – 6. sija
 1962 – Pronssia
 1963 – 8. sija
 1964 – 5. sija
 1965 – 6. sija
 1966 – 6. sija
 1967 – 5. sija
 1968 – 6. sija
 1969 – 6. sija (putosi B-sarjaan)

 1970 – B-sarja; 1. 
 1971 – 6. sija (putosi B-sarjaan)
 1972 – B-sarja; 2.
 1973 – B-sarja; 2.
 1974 – B-sarja; 1. 
 1975 – 6. sija
 1976 – 4. sija
 1977 – 6. sija
 1978 – 6. sija
 1979 – 7. sija
 1981 – 5. sija
 1982 – 8. sija (putosi B-sarjaan)
 1983 – B-sarja; 1. 
 1985 – 4. sija
 1986 – 6. sija
 1987 – 7. sija
 1989 – 6. sija
 1990 – 5. sija
 1991 – 4. sija
 1992 – 7. sija
 1993 – 6. sija
 1994 – 4. sija
 1995 – 6. sija
 1996 – Pronssia
 1997 – 6. sija
 1998 – 12. sija

 1999 – 6. sija
 2000 – 5. sija
 2001 – 4. sija
 2002 – 7. sija
 2003 – 13. sija
 2004 – Pronssia
 2005 – 6. sija
 2006 – 8. sija
 2007 – 5. sija
 2008 – 5. sija
 2009 – 4. sija (joukkue)
 2010 – 13. sija (joukkue)
 2011 – 8. sija (joukkue)
 2012 – 7. sija (joukkue)
 2013 – Pronssia (joukkue)
 2014 – 6. sija (joukkue)
 2015 – Pronssia (joukkue)
 2016 – 4. sija
 2017 – 5. sija
 2018 – Pronssia 
 2019 – 7. sija
 2020 – Ei järjestetty
 2021 – Pronssia
 2022 – 4. sijahttps://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/kari-jalonen-palautti-tshekin-mitalikantaan-huikea-nousu-vaikean-alun-jalkeen/8440078#gs.1od9fa
 2023 – 4. sija
 2024 – 5. sija
 2025 – Kultaa

 Maailmanranking 
 2003 – 7.
 2004 – 6.
 2005 – 6.
 2006, helmikuu – 7.
 2006, toukokuu – 7.
 2007 – 7.
 2008 – 6.
 2009 – 5.
 2010, helmikuu – 5.
 2010, toukokuu – 6.
 2011 – 6.
 2012 – 7.
 2013 – 6.
 2014, helmikuu – 6.
 2014, toukokuu – 6.
 2015 – 5.
 2016 – 4.
 2017 – 5.
 2018, helmikuu – 6.
 2018, toukokuu – 4.
 2019 – 6.
2020 – 6.
 2021 – 4.
 2022, helmikuu – 4.
 2022, toukokuu – 4.
 2023 – 4. 
 2024 – 6.
 2025 – 1.

 Kokoonpanoja 
Kanada-cup 1976
Olympialaiset 1980
Kanada-cup 1981
Olympialaiset 1984
Kanada-cup 1984
Kanada-cup 1987
Olympialaiset 1988
Kanada-cup 1991
Olympialaiset 1992
Olympialaiset 1994
Olympialaiset 1998
Olympialaiset 2002
World Cup 2004
Olympialaiset 2006
MM-kisat 2008
MM-kisat 2009
MM-kisat 2010
Olympialaiset 2010
MM-kisat 2012
MM-kisat 2013
MM-kisat 2014
Olympialaiset 2014
MM-kisat 2015
MM-kisat 2017

 Katso myös 
 Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
 Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkue

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Yhdysvaltain jääkiekon viralliset kotisivut 
 Yhdysvallat IIHF:n sivuilla 
 Yhdysvallat nationalteamsoficehockeyssä 

Luokka:Jääkiekkomaajoukkueet
Luokka:Yhdysvaltain jääkiekko
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit