Eliel Aspelin-Haapkylä

Eliel Aspelin-Haapkylä, nimimerkki Ellei (9. lokakuuta 1847 Veteli – 11. tammikuuta 1917 HelsinkiSaarenheimo 1997.Otavan iso tietosanakirja, osa 1 (2. painos). Helsinki: Otava, 1962.) oli suomalainen professori, valtioneuvos ja kulttuurintutkija. Hän toimi Helsingin yliopiston estetiikan professorina ja Tiedeakatemian ensimmäisenä puheenjohtajana. Hän oli fennomaani, suomalaisen kirjallisuudentutkimuksen ja taiteen tutkimuksen kehittäjä sekä kirjallisuuskriitikkoJean Sibeliuksen aikalaisia,  Sibelius.fi.

Eliel Aspelin-Haapkylän vanhemmat olivat Maalahden kirkkoherra Bror Henrik Reinhold Aspelin (1806–1869) ja Gustava Snellman (k. 1880). Hän pääsi ylioppilaaksi 1865 Vaasan kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofina kandidaatiksi 1871, filosofian maisteriksi 1873, filosofian lisensiaatiksi 1878 ja filosofian tohtoriksi 1879.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Eliel AspelinYrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Bror Henrik Reinhold Aspelin. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 4.10.2025

Aspelin-Haapkylä oli Helsingin yliopiston estetiikan ja uudemman kirjallisuuden ylimääräisenä professorina 1892–1901 ja varsinaisena professorina 1901–1908. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1908.

Aspelin-Haapkylän laajin kirjallinen työ oli neliosainen Suomalaisen teatterin historia (1906–1910). Hän kirjoitti myös useita elämäkertoja ja julkaisi ensimmäisen suomenkielisen taidehistorian alan väitöskirjan. Aspelin-Haapkylä toimi Valvojan, Ajan ja Uuden Suomettaren avustajana. Hän suomensi nimimerkillä Ellei Charles Dickensin romaanin Kotisirkka ja Henrik Ibsenin näytelmän Kuninkaan-alut.

Vuonna 1890 Aspelin-Haapkylä oli mukana perustamassa kustannusosakeyhtiö Otavaa. Hän oli Aleksis Kiven henkilökohtainen tuttu ja tukija ja toi esille myös muun muassa Minna Canthin ja Jalmari Finnen teoksia. Hän keräsi merkittävän kokoelman suomalaista kuvataidetta, jonka lahjoitti Ateneumin taidemuseolle.

Aspelin-Haapkylä osti vuonna 1893 Kalvolan pitäjän Heinun kylästä Ranta-Vihtilän maatilan, jolle hän antoi nimeksi Rauhalahti. Vuonna 1911 hän lahjoitti Heinun kylän kansakoulua varten tontin, rakennutti sinne omalla kustannuksellaan koulutalon ja varusti sen kalusteilla. Vuonna 1912 valmistunut koulu tuhoutui tulipalossa 1929 mutta rakennettiin uudelleen.Heinun kansakoulu, Digi Yleisten kirjastojen digitoimaa aineistoa

Eliel Aspelin-Haapkylä oli naimisissa vuodesta 1877 Ida Gustava Rewellin kanssa. Aspelin-Haapkylän veljiä olivat arkeologi Johannes Reinhold Aspelin ja opettaja, päätoimittaja Henrik Emanuel Aspelin. Eliel Aspelin-Haapkylän kasvattipoika oli luutnantti Yrjö Lennart Aspelin-Haapkylä (1896–1941) ja tämän poika oli kontra-amiraali Jorma Haapkylä.Kuka kukin on 1978 : Jorma HaapkyläVanhat Norssit ry : 1142. Yrjö Lennart Aspelin-Haapkylä Yrjö Aspelin-Haapkylä surmasi humalassa puukolla 2. lokakuuta 1930 Rauhanlahden tilansa pehtorin Martti Järvisen riidan jälkeen. Kihlakunnanoikeus tuomitsi hänet maaliskuussa 1931 tahallisesta taposta ja poliisin vastustamisesta 10 vuodeksi kuritushuoneeseen. Turun hovioikeus alensi tuomion toukokuussa 1931 4 vuoteen 4 kuukauteen. Yrjö Aspelin-Haapkylä myi Rauhalahden tilan kesällä 1934. Isäntä tappanut pehtorinsa, Järkyttävä veriteko Kalvolassa , Helsingin Sanomat, 4.10.1930, nro 267, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 4.10.2025Kalvolassa lokakuussa tapahtunut miestappo, Hämeen Kansa, 19.5.1931, nro 90, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 4.10.2025Tilankauppa, Forssan Lehti, 11.7.1934, nro 79, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 4.10.2025

 Teokset 
 "Kirovuosien kronikka": Otteita professori Eliel Aspelin-Haapkylän päiväkirjasta vuosilta 1905–1917. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1980
 Alfred Kihlman: Elämän kuvaus. 2. Porvoo: WSOY, 1918. 
 Lauri Stenbäck. 2., tekijän korjaama p. Helsinki: Otava, 1917. 
 Alfred Kihlman: Elämän kuvaus. 1. Porvoo: WSOY, 1915. 
 Muoto- ja muistikuvia. 3. Helsinki: Otava, 1914
 Muoto- ja muistikuvia. 2. Helsinki: Otava, 1912
 Muoto- ja muistikuvia. 1. Helsinki: Otava, 1911 
 Suomalaisen teatterin historia 4, Bergbomin loppukausi: Kansallisteatteri sekä liitteitä (näytelmäin luettelo y. m.) ja nimiluettelo. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1910
 Suomalaisen teatterin historia 3, Nousuaika, 1879–93. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1909
 Suomalaisen teatterin historia 2, Puhenäyttämön alkuvuodet ja suomalainen ooppera, 1872–1979. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1907
 Suomalaisen teatterin historia 1, Teatterin esihistoria ja perustaminen. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1906
 J. L. Runebergin suomalaisuus: Esitelmä. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1904
 Z. Topeliuksen muisto: Esitelmä Porthanin juhlassa 9 p. marrask. 1898. Helsinki: Otava, 1898
 Kansa Saksan kertomarunoudessa 1750–1850. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1894
 Suomalaisen taiteen historia pääpiirteissään. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1891
 Werner Holmberg: Elämä ja teokset. Helsinki: Otava, 1890
 Kalevalan tutkimuksia. Ensimmäinen vihko. Helsinki: Edlund, 1882

Lähteet


 Viitteet 

Aiheesta muualla

 Projekti Gutenberg – vapaasti ladattavia Eliel Aspelin-Haapkylän e-kirjoja
 Projekti Lönnrot – vapaasti ladattavia Eliel Aspelin-Haapkylän e-kirjoja
 Aspelin-Haapkylän taidekokoelma, Kansan kuvalehti, 26.02.1932, nro 9, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston professorit
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Suomalaiset taidekriitikot
Luokka:Taiteen keräilijät
Luokka:Suomalaiset keräilijät
Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat
Luokka:Vuonna 1847 syntyneet
Luokka:Vuonna 1917 kuolleet