Zooropa

Zooropa on irlantilaisen rock-yhtyeen U2:n kahdeksas studioalbumi. Sen ovat tuottaneet Mark ”Flood” Ellis, Brian Eno ja yhtyeen kitaristi The Edge, ja se julkaistiin 5. heinäkuuta 1993. Albumi sai inspiraationsa yhtyeen Zoo TV Tour -kiertueen kokemuksista. Musiikillisesti vaihtoehtorockiksi luokiteltu Zooropa jatkoi edeltäjänsä, vuoden 1991 Achtung Babyn, aloittamalla kokeellisella linjalla. Albumilla on mukana vahvoja vaikutteita elektronisesta tanssimusiikista ja efekteistä. Sitä pidetään yhtenä U2:n musiikillisesti luovimmista albumeista.

U2 aloitti Zooropan kappalemateriaalin kirjoittamisen ja levyttämisen Dublinissa vuoden 1993 helmikuussa. Alun perin Zooropa oli tarkoitus julkaista EP:nä markkinoimaan Zoo TV Tour -kiertueen Euroopan stadionkonsertteja. Yhtye kuitenkin päätyi levyttämään täysimittaisen albumin, ja Zooropan kaikki kymmenen kappaletta äänitettiin kuudessa viikossa. Zooropa on U2:n uran nopeimmin levytetty studioalbumi. 

Zooropan vastaanotto kriitikoiden ja yleisön keskuudessa oli pääosin positiivinen. Albumi myi Achtung Babya heikommasta singlekappaleiden menestyksestä huolimatta kansainvälisesti hyvin ja nousi listaykköseksi useissa maissa, mukaan lukien Britannian albumilistalla ja Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla. Vuonna 1994 se palkittiin parhaan alternative rock -albumin Grammy-palkinnolla. Albumin kaupallisesta menestymisestä ja arvosteluissa kerätystä suosiosta huolimatta yhtye on itse suhtautunut albumiin ristiriitaisesti.

Albumilta julkaistiin kolme singleä: ”Numb”, ”Lemon”, ja ”Stay (Faraway, So Close!)”.

 Kappalemateriaali 
 Musiikki 

Zooropalla U2:n musiikillinen tyyli oli yhä enemmän eurooppalaisvaikutteisempaa kuin Achtung Babylla, jolla yhtye oli pyrkinyt tekemään eroa 1980-luvun amerikkalaisvaikutteiseen tyyliinsä. Zoo TV Tour -kiertueen hyödyntämää teknologiaa tuotiin myös mukaan albumin tekemiseen. Albumilla on läsnä vaikutteita industrial-musiikista, vaihtoehtorockista ja elektronisesta tanssimusiikista. Industrial-vaikutteidensa osalta Zooropa eroaa yhtyeen aiemmasta tuotannosta suuresti, sillä albumilla on käytetty paljon eri ääniefektejä, loopeja ja syntetisaattoreita.

Kitaristi The Edgen soitto Zooropalla erosi yhä selvemmin hänen aiemmasta tavaramerkkityylistään. Albumin kappaleet nojasivat aiempaa vähemmän kitaraosuuksiin, ja lisäksi hän hyödynsi albumilla kitaraefektejä enemmän kuin Achtung Babylla. Esimerkiksi kitaraosuus elektronisesta tanssimusiikista vaikutteita ammentavassa kappaleessa ”Lemon”, jota on luonnehdittu ”futuristiseksi diskomusiikiksi”, sisältää eristetyn reverb-kitaraefektin. Bono on kuvaillut säröistä ”Daddy’s Gonna Pay For Your Crashed Car” -kappaletta industrial bluesiksi. Albumin päättävän ”The Wanderer” -kappaleen instrumentaaliosuuksissa on mukana syntetisaattorein tuotettu bassomelodia. Albumilla on kuitenkin mukana tyyliltään myös perinteisempää kappalemateriaalia: Al Greenille kirjoitettua ”The First Timea” on luonnehdittu hiljaiseksi soul-kappaleeksi, ja The Edge sävelsi Frank Sinatran tuotannosta inspiraationsa saaneen ”Stay (Faraway, So Close!):n” musiikillisen rungon pianolla vanhojen Tin Pan Alley -kappaleiden innoittamana.Luerssen, s. 275 Kootnikoff (2010), s. 84

Monella Zooropan kappaleella on mukana myös samplaamista. Avausraita ”Zooropa” käynnistyy introlla, joka sisältää vaikeasti tulkittavissa olevaa puhetta toistettuna syntetisaattorein tuotettujen sointujen päälle. Industrial-vaikutteinen ”Numb” sisältää samplattuja rytmiosuuksia, jotka koostuvat esimerkiksi kolikkopelien äänitehosteista, Walkman-kasettisoittimen kelaamisäänestä ja Tahdon riemuvoitto -propagandaelokuvasta peräisin olevasta kohtauksessa, jossa Hitler-Jugend -järjestön poika hakkaa bassorumpua. ”Daddy’s Gonna Pay For Your Crashed Car” käynnistyy pätkällä fanfaaria, joka on peräisin neuvostoliittolaiselta Lenin’s Favourite Songs -albumilta. Lisäksi kappaleessa samplataan MC 900 Ft. Jesusin kappaletta ”The City Sleeps”.Stokes (2005), p. 118

Bonon laulu eroaa yhä räikeämmin U2:n aiemmasta tuotannosta, sillä hän vähättelee lauluosuuksissaan itselleen tavanomaista kovaäänistä ja intohimoista laulamistaan. Kappaleissa ”Lemon” ja ”Numb” hän esimerkiksi laulaa lähes kaikki osuutensa falsetissa. ”Numbin” matalasta ja monotonisesta päälaulusta vastaa The Edge, ja kappaleen ”The Wanderer” päälaulun laulaa country-muusikko Johnny Cash.Stokes (2005), p. 122

 Sanoitukset 
Bono on kirjoittanut albumin kymmenestä kappaleesta sanoitukset kahdeksaan. The Edge on kirjoittanut ”Numbin” sanoituksen, ja kappaleen ”Dirty Day” sanoittajiksi on merkitty sekä Bono että The Edge. Keskeisenä aihepiirinä Zooropan kappaleiden sanoituksissa esiintyy teknologia, mikä johtuu yhtyeen kokemuksista Zoo TV Tour -kiertueen aikana. Kappaleiden sanoitusten on muun muassa sanottu kuvaavan, miten ”median välittämät viestit vaikuttavat kappaleiden hahmoihin.” 

Albumin aloittava futuristinen ”Zooropa” sijoittuu tulevaisuuden suurkaupunkiin yritysten mainoslauseilla varustettujen valomainosten keskelle.Stokes (2005), s. 111–112 Kappaleen introssa kuuluva ääni kysyy ”What do you want?” (), ja vastauksena kysymykselle toimivat kappaleen kolmen ensimmäisen säkeistön erilaiset mainoslauseet. Kappaleessa esiintyviä mainoslauseita ovat muun muassa ”Better by design”, ”Be all that you can be” ja ”Vorsprung durch technik”, joka on tullut tunnetuksi Audin mainoslauseena. Kriitikko Parry Gettelman on tulkinnut mainoslauseiden osoittavan ”nykyaikaisen, jumalattoman elämän tyhjyyttä.” ”Zooropan” toisen puoliskon keskeisenä teemana ovat moraalinen hämmentyneisyys ja epävarmuus.McCormick (2006), s. 249 ”Babyface” kertoo pakkomielteisestä rakkauden tunteesta, ja ”Lemon” kuvaa ihmisen pyrkimystä taltioida elämäänsä ja aikaa teknologian avulla. ”Numbin” sanoitus koostuu suurimmaksi osaksi erilaisista kieltävistä käskyistä, ja kappaleessa kuvataan myös aistien ylikuormittumista Zoo TV Tour -kiertueen aloittaman hengen mukaisesti.McCormick (2006), s. 248

Vastakohtana teknologian inspiroimille sanoituksille albumilla on myös perinteisemmällä tyylillä sanoitettuja kappaleita. ”The First Time” on Bonon versio Raamatun tuhlaajapoikavertauksesta,Stokes (2005), s. 120 ja ”Dirty Day” on kertomus perheensä hylkäävästä henkilöstä, joka vuosien poissaolon jälkeen palaa voidakseen tavata poikansa. ”Dirty Dayn” sanoituksissa on mukana monia Bonon isän usein käyttämiä lausahduksia.Stokes (2005), s. 121 ”Stay (Faraway, So Close!)” on tyyliltään balladi, joka on kirjoitettu kaltoin kohdellusta naisesta. ”The Wandererin” sanoituksen Bono kirjoitti Raamatun Saarnaajan kirjan pohjalta. Kappaleen kertoja vaeltaa post-apokalyptisessä maailmassa etsimässä elämän tarkoitusta.Stockman (2005), p. 115 Bono on kuvannut ”The Wandererin” olevan sanoituksensa osalta ”vastakohta Zooropan epävarmuuden julistukselle.”

 Julkaisu ja markkinointi 
Zooropa täytti U2:n ja levy-yhtiö Island Recordsin välisen levytyssopimuksen sisältämät velvoitteet,Flanagan (1996), s. 232–233, 239 ja yhtye oli albumin julkaisemisen myötä vapaa tekemään levytyssopimuksen minkä tahansa yhtiön kanssa. Heidän vahva suhteensa Island Recordsiin ja sen perustaja Chris Blackwelliin johti kuitenkin uuteen, kuuden albumin mittaiseen levytyssopimukseen U2:n ja Island Recordsin välillä. Los Angeles Timesin mukaan uusi levytyssopimus oli yhtyeelle 60 miljoonan dollarin arvoinen, minkä johdosta U2:sta tuli kaikkien aikojen suurinta tienestiä levy-yhtiöltään nostanut rock-yhtye.McGee (2008), s. 161–162

U2:n päätös julkaista Zooropa vuoden 1993 toukokuussa yllätti Island Recordsin omistaneen PolyGram-yhtiön, sillä yhtiö oli ennakoinut uuden U2-albumin olevan vielä vuosien päässä. Ennen Achtung Babyn julkaisua yhtiöllä oli ollut kuusi kuukautta aikaa markkinoida albumia ja valmistella sen julkaisu, mutta Zooropan nopea valmistuminen julkaisukuntoon vaati PolyGramilta nopean markkinointisuunnitelman. U2:n, Island Recordsin ja PolyGramin suunnitelmana olikin keskittyä markkinoimaan Zooropaa yhtenä kokonaisuutena, eikä albumin singlejulkaisuihin keskitetty voimavaroja samalla tavalla kuin Achtung Babyn singlekappaleisiin. 

Zooropan ensimmäisenä singlenä julkaistiin vuoden 1993 kesäkuussa kappale ”Numb”, joka nousi Australian singlelistan seitsemänneksi ja Kanadan singlelistan yhdeksänneksi. Yhdysvalloissa ”Numb” ylsi toiseksi Modern Rock Tracks -listalla. Albumin toisena singlenä julkaistiin syyskuussa seitsemän minuutin mittainen ”Lemon”,McGee (2008), p. 167 joka saavutti Australian singlelistan kuudennen ja Modern Rock Tracks -listan kolmannen sijan. ”Stay (Faraway, So Close!)” julkaistiin Zooropan viimeisenä kaupallisena singlenä marraskuussa, ja se menestyi albumin kolmesta singlejulkaisusta parhaiten. Se nousi listaykköseksi Irlannin singlelistalla ja neljänneksi Britannian singlelistalla,, ja ylsi myös ainoana albumin singlenä Billboard Hot 100 -listalle, sijalle 61. Nimikkokappale ”Zooropa” julkaistiin vielä promootiosinglenä radiosoittoa varten Yhdysvalloissa ja Meksikossa.

Zooropa julkaistiin 5. toukokuuta 1993, ja se menestyi kaupallisesti erittäin hyvin. Listaykköseksi Zooropa nousi Australiassa, Italiassa, Ruotsissa, Itävallassa, Ranskassa, Japanissa, Sveitsissä, Saksassa, Uudessa-Seelannissa, Britanniassa, Kanadassa, Alankomaissa, Norjassa, Yhdysvalloissa, Tanskassa, Irlannissa ja Islannissa. Yhdysvalloissa se piti Billboard 200 -listan kärkipaikkaa kahden viikon ajan, ja pysytteli kymmenen parhaan joukossa yhteensä seitsemän viikkoa. Zooropa myi julkaisuviikollaan Yhdysvalloissa 377 000 kappaletta, mikä oli U2:n siihenastisen uran paras myyntiavaus Yhdysvalloissa. Vuoden 1993 loppuun mennessä albumia oli myyty Yhdysvalloissa 1,8 miljoonaa kappaletta. 

 Kappalelista 

 Albumin myynti 
 Maa Sertifikaatio Myynti Australia (ARIA) 3x platinalevy 210 000+ Itävalta (IFPI Austria) kultalevy 25 000+ Brasilia (ABPD) kultalevy 100 000+ Kanada (Music Canada) 4x platinalevy 400 000+ Ranska (SNEP) platinalevy  300 000+ Saksa (BVMI) kultalevy 250 000+ Uusi-Seelanti (RMNZ) 4x platinalevy  60 000+ Ruotsi (GLF) kultalevy 50 000+ Yhdistynyt kuningaskunta (BPI) platinalevy  300 000+ Yhdysvallat (RIAA) 2x platinalevy 2 000 000+

 Kokoonpano 
Bono, päälaulaja, kitara
The Edge, kitara, piano, syntetisaattori, laulu
Adam Clayton, basso
Larry Mullen Jr., rummut, taustalaulu, lyömäsoittimet
Johnny Cash, päälaulaja kappaleessa "The Wanderer"

Lähteet

Luokka:Vuoden 1993 albumit
Luokka:U2:n albumit
Luokka:Brian Enon tuottamat albumit