Amerikan valtioiden järjestö

Amerikan valtioiden järjestö (lyhenteet OAS ja OEA) on Amerikan itsenäisten valtioiden muodostama kansainvälinen järjestö. Järjestö perustettiin vuonna 1948 ja se aloitti toimintansa 1951.

Järjestön nykyinen pääsihteeri on 26. toukokuuta 2015 virkaan valittu uruguaylainen Luis Almagro.

 Nimi  

Amerikan valtioiden järjestöllä on neljä virallista kieltä. Järjestön nimi lyhennetään englannin kielellä OAS ja muilla kolmella kielellä OEA. Koko nimi on eri kielillä seuraava: 

 englanniksi Organization of American States
 espanjaksi Organización de los Estados Americanos
 portugaliksi Organização dos Estados Americanos
 ranskaksi Organisation des États Américains

Jäsenmaiden alueella on myös viides virallinen kieli, hollanti, jolla sen nimi on Organisatie van Amerikaanse Staten, lyhenteeltään OAS. Hollanti ei kuitenkaan ole järjestön virallinen kieli. Suomessa järjestöön on tavattu viitata usein vain englantilaisessa lyhyessä muodossa ”OAS”, joskus myös ”Amerikan valtioiden yhteistyöjärjestö”.  

 Tavoite  

pienoiskuva|Järjestön päämaja Washington, D.C.ssa.
Järjestön peruskirjan mukaan sen tavoitteena on edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksia, toimia rikollisuutta ja huumekauppaa vastaan, turvata rauhan säilyminen ja pyrkiä muodostamaan koko Amerikan käsittävä vapaakauppa-alue. Järjestön tehtävänä tuli olla toimiminen välittäjänä jäsenmaiden keskisissä riita-asioissa ja kahakoissa, ja tarvittaessa asettaa sanktioita aggressiivisille osapuolille. Se lupasi myös toimia äärimmäisen köyhyyden poistamiseksi ja tavanomaisten aseiden määrän rajoittamiseksi. Samaten sen tuli tukea kaksoismantereen maiden välistä kulttuurista ja taloudellista yhteistyötä. Käytännössä järjestö oli alun perin suunnattu nimenomaan jäsenmaiden uhkana pitämää kommunismia vastaan. 

 Elimet  

Järjestön toimielimiin kuuluvat yleiskokous, pysyvä neuvosto sekä pääsihteeri. Täydentäviä ja joskus väliaikaisia ovat yhteistyö- ja kehitystoimisto, ihmisoikeuskomissio ja muita vastaavia elimiä. 

 Historia  
Yhdeksäs Amerikan valtioiden välinen konferenssi pidettiin Kolumbian Bogotássa keväällä 1948. Samaan aikaan kaupungissa puhkesi suuri mellakka El Bogotazo populistiliberaalin paikallisen poliitikon Gaitánin murhasta. Yhdysvallat vaati tuolloin osallistujamaita sitoutumaan taistelemaan kommunismia vastaan. Sen johdolla 21 maata allekirjoitti tämän sitoumuksensa 30. huhtikuuta 1948, ja tämä sitoumus astui voimaan joulukuussa 1951. Pian sopimusvaltioista alettiin käyttää nimitystä Amerikan valtioiden järjestö, josta sitten tuli virallinen nimi.

Järjestön toiminta suuntautui ensisijaisesti kommunismia vastaan, jonka seurauksena alkuperäisiä lupauksia toiminnasta demokratian ja ihmisoikeuksien puolesta laiminlyötiin, ja monissa Latinalaisen Amerikan maissa valtaan nousivan jyrkän oikeistolaiset diktatuurit ja sotilashallitukset. Järjestön sanotaan toimineen enimmäkseen Yhdysvaltain käsikassarana sen takapihalla eli Latinalaisessa Amerikassa. Järjestö erotti periaatteisiinsa vedoten perustajajäsenensä Kuuban vuonna 1962 tämän läpikäytyä vallankumouksen ja liittouduttua kommunistisen itäblokin kanssa. Monissa järjestön jäsenmaissa on etenkin viime vuosina esitetty toiveita Kuuban ottamisesta takaisin mukaan, mutta Kuuba ei ole osoittanut kiinnostusta järjestön toimintaa kohtaan. Kesäkuussa 2009 järjestö päätti yksimielisesti kutsua Kuuban takaisin jäsenekseen. Aiemmasta suhtautumisestaan huolimatta Kuuban hallitus kertoi olevansa tyytyväinen päätökseen.

1960-luvun lopulta alkaen Amerikan valtioiden järjestö alkoi ottaa jäsenikseen siirtomaaisännistään vasta itsenäistyneitä Karibian maita. Yksi viimeisimmistä liittyneistä on Kanada, joka tuli mukaan järjestöön vasta 1990. Järjestö kohtasi voimakasta vastustusta 1970- ja 1980-luvulla; vasemmistolaiset kutsuivat sitä jopa Yhdysvaltain omaksi siirtomaahallinnoksi. Erityisesti kiinnitettiin huomiota siihen, kuinka Kuuba erotettiin välittömästi sen omaksuttua vasemmistolaisen diktatuurin, kun taas oikeistolaiseen diktatuuriin vajonneita Brasiliaa, Argentiinaa tai Chileä vastaan ei kohdistettu minkäänlaisia toimia, vain koska näiden diktatuurien poliittinen väri ei ollut ristiriidassa Yhdysvaltain politiikan kanssa. Veriset oikeistolaiset hallitukset olivat luotettavia Yhdysvaltain liittolaisia.

Vuoden 1990 tienoilla monet diktatuurien ja sotilasjunttien hallitsemat Latinalaisen Amerikan maat vapautuivat ja omaksuivat taas demokratian. Kun Neuvostoliitto samaan aikaan romahti, lakkasi kommunismi yhtäkkiä olemasta vakavasti otettava uhkakuva Amerikan mantereilla. Yhdysvallat löyhensi otettaan Amerikan valtioista, ja useimmissa maissa poliittinen kenttä alkoi siirtyä jälleen vasemmalle. Amerikan valtioiden järjestössä tämä merkitsi sitä, että järjestö on 1990-luvulta alkaen toiminut aiempaa itsenäisemmin ja Yhdysvaltain käskyjä noudattamatta. Nykyinen pääsihteeri on ensimmäinen, joka valittiin virkaansa, vaikkei hän ollut Yhdysvaltojen tukema ehdokas.

 Jäsenmaat  
 (Ranskan Guayana) ja  (Grönlanti)

Järjestön alkuperäiset 21 jäsenmaata vuodelta 1948 ovat seuraavat: 

, erotettiin vuonna  2009. Palasi takaisin vuonna 2011.





,  erotettiin järjestöstä vuonna 1962. Palasi takaisin 2009

1960-luvun lopussa mukaan liittyi kolme uutta maata: 

 1967
 1969 

1970-luvun puolivälistä alkaen mukaan tuli vuosikymmenen aikana kahdeksan maata: 

 1975
 1977

 1979

 1981
 1982
 1984 

1990-luvun vaihteessa seuraan liittyi vielä kolme maata:
 1990

 1991 

Järjestössä on yhteensä 35 maata, mikäli Kuuba lasketaan mukaan. Käytännössä järjestössä on kuitenkin 34 jäsenmaata, koska Kuuban hallitus ei osallistu sen toimintaan.

Honduras suljettiin ulos järjestöstä heinäkuussa 2009 vastalauseena laillisen presidentin Manuel Zelayan syrjäyttämiselle ja armeijan vallankaappaukselle.BBC News: Americas group suspends Honduras (5.7.2009), haettu 5.7.2009"The Organization of American States has suspended Honduras in protest at the ousting of President Manuel Zelaya."

 Yleiskokoukset 

Järjestys Kaupunki Maa  Päivämäärä 1.  San José   14.–23. huhtikuuta 19712.  Washington D.C.   11.–21. huhtikuuta 19723.  Washington D.C.   4.–15. huhtikuuta 19734.  Atlanta  19. huhtikuuta – 1. toukokuuta 19745.  Washington D.C.  8.–19. toukokuuta 19756.  Santiago de Chile   4.–18. kesäkuuta 19767.  St. George’s   14.–22. kesäkuuta 19778.  Washington D.C.   21. kesäkuuta – 1. heinäkuuta 19789.  La Paz   22.–31. lokakuuta 1979 10.  Washington D.C.   19.–26. marraskuuta 1980 11.  Castries   2.–11. joulukuuta 198112.  Washington  D.C.   15.–21. joulukuuta 198213.  Washington  D.C.   14.–18. marraskuuta 198314.  Brasília   12.–17. marraskuuta 1984 15.  Cartagena de Indias     5.–9. joulukuuta 198516.  Ciudad de Guatemala   11.–15. marraskuuta 1986  17.  Washington  D.C.   9.–14. marraskuuta 198718.  San Salvador  14.–19. marraskuuta 198819.  Washington  D.C.  13.–18. marraskuuta 198920.  Asunción  4.–8. kesäkuuta 199021.  Santiago de Chile  3.–8. kesäkuuta 199122.  Nassau  18.–23. toukokuuta 199223.  Managua  7.–11. kesäkuuta 1993 24.  Belém   6.–10. kesäkuuta 199425.  Montrouis  5.–9. kesäkuuta 199526.  Panamá    3.–7. kesäkuuta 1996 27.  Lima  1.–5. kesäkuuta 199728.  Caracas  1.–3. kesäkuuta 199829.  Ciudad de Guatemala     6.–8. kesäkuuta 1999  30. Windsor   4.–6. kesäkuuta 200031. San José   3.–5. kesäkuuta 2001 32.  Bridgetown   2.–4. kesäkuuta 2002 33.  Santiago de Chile  8.–10. kesäkuuta 200334.  Quito   6.–8. kesäkuuta 2004 35.  Fort Lauderdale   5.–7. kesäkuuta 200536. Santo Domingo   4.–6. kesäkuuta 200637.  Panamá   3.–5. kesäkuuta 200738.  Medellín   1.–3. kesäkuuta 200839.  San Pedro Sula   2.–3. kesäkuuta 200940.  Lima  6.–8. kesäkuuta 201041.  San Salvador   5.–7. kesäkuuta 201142.  Cochabamba   3.–5. kesäkuuta 2012http://www.oas.org/en/42ga/43.  Antigua     4.–6. kesäkuuta 2013http://www.oas.org/en/43ga/

 Huippukokoukset 
Lähde: 
 Vuosi  Järjestys  Päivämäärä  Isäntämaa  Isäntäkaupunki  Isäntä (valtionpäämies) 1994  1.  9.–11. toukokuuta  Summit Americas:  I summit (1st)  Miami  Bill Clinton  1998  2.   18.–19. huhtikuuta  Summit Americas:  II summit (2nd)  Santiago de Chile  Eduardo Frei Ruiz-Tagle 2001  3.  20.–22. huhtikuuta   Summit Americas:  III summit (3rd)  Quebec   Jean Chrétien 2004  erityiskokous  12.–13. tammikuuta  Special Summit of the Americas: Special Summit  Monterrey  Vicente Fox 2005  4.   4.–5. marraskuuta  Summit Americas:  IV summit (4th)  Mar del Plata  Néstor Kirchner 2009  5.   17.–19. huhtikuuta   Summit Americas:  V summit (5th)  Port-of-Spain  Patrick Manning 2012  6.   14.–15. huhtikuuta   Summit Americas:   VI summit (6th)  Cartagena  Juan Manuel Santos 2015  7.   10.–11. huhtikuuta   Summit Americas:   VII summit (7th)  Panamá  Juan Carlos Varela 2018  8.   23.–25. maaliskuuta  Summit Americas:   VIII summit (8th)   Lima  Martín Vizcarra 

 Pääsihteerit 

 Järjestys  Virka-aika  Pääsihteeri  Valtio 1. 1948–1954  Alberto Lleras Camargo   2.  1954–1955  Carlos Dávila  3.  1956–1968  José A. Mora   4.  1968–1975  Galo Plaza   5.  1975–1984  Alejandro Orfila   6.  1984–1994  João Clemente Baena Soares   7.  1994–2004  César Gaviria   8.  15. syyskuuta 2004 – 15. lokakuuta  2004  Miguel Ángel Rodríguez  9.  15. lokakuuta 2004 – 26. toukokuuta 2005  Luigi R. Einaudi vt.   10.  26. toukokuuta 2005 – 26. toukokuuta 2015  José Miguel Insulza    11.  26. toukokuuta 2015 –  Luis Almagro  

 Lähteet 

 Aiheesta muualla  

 Amerikan valtioiden järjestön kotisivu 

Luokka:Etelä-Amerikan valtiot
Luokka:Kansainväliset diplomaattiset järjestöt
Luokka:Karibian valtiot
Luokka:Keski-Amerikan valtiot
Luokka:Pohjois-Amerikan valtiot
Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijajäsenet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit