Wozzeck

Wozzeck on Alban Bergin kolminäytöksinen ooppera, joka pohjautuu Georg Büchnerin vuosina 1836–1837 kirjoittamaan näytelmään Woyzeck. Bergiin voimakkaan vaikutuksen tehnyt näytelmä oli ollut Büchnerin kuoleman jälkeen monta vuotta kadoksissa ja löytynyt vasta vuonna 1878. Oiva Talvitie ja Kari Rydman (toim.): Sävelten maailma: Musiikinkuuntelijan tietoteos, s. 60–61. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1956.

Wozzeck oli Bergin ensimmäinen ooppera. Hän aloitti sen työstämisen vuonna 1914, mutta työ keskeytyi hänen jouduttuaan asepalvelukseen Itävalta-Unkarin armeijaan ensimmäisessä maailmansodassa. Ooppera valmistui huhtikuussa 1922. Kolme katkelmaa oopperasta esitettiin Frankfurt am Mainissa vuonna 1924 ja kokonaisensiesitys oli Erich Kleiberin johtamana Berliinissä 14. joulukuuta 1925. 

Wozzeck sai tuoreeltaan ristiriitaisen vastaanoton. Aavemaiset äänet sekä totutusta poikkeavat ihmisäänen käyttö ja orkestrointi – muiden muassa ravintolaorkesteri, sotilassoittokunta, harmonikka, virittämätön piano ja ylävireiset viulut – aiheuttivat runsaasti mielipiteiden vaihtoa sanomalehtien palstoilla. Jotkut sanoivat Bergiä neroksi; erään kriitikon mielestä Wozzeck oli "valtavin tapahtuma oopperan historiassa sitten Claude Debussyn Pelléasin ja Mélisanden päivien". Toisten mielestä taas Berg oli hullu; Deutsche Zeitungin kriitikon vaikutelma oli: "Kun poistuin Valtionoopperasta, minulla oli tunne, etten ollut käynyt yleisessä teatterissa, vaan hullujenhuoneessa. Näyttämöllä, orkesterissa, nojatuoleissa – kaikkialla pelkkiä mielipuolia." Kun Wozzeck esitettiin seuraavana vuonna Prahassa, syntyi sellainen mellakka, että koko ooppera jouduttiin poistamaan ohjelmistosta poliisin käskystä.

Alban Berg kirjoitti itse oopperastaan seuraavasti: 


Suomessa Wozzeckin nähtiin ensimmäisen kerran Tukholman kuninkaallisen oopperan vierailuesityksenä syksyllä 1957. Suomalaisvoimin teos esitettiin ensimmäisen kerran Kansallisoopperassa keväällä 1967. Ohjauksesta vastasi Ralf Långbacka, kapellimestarina oli Ulf Söderblom ja keskeisissä osissa esiintyivät Harri Nikkonen (Wozzeck), Eini Liukko-Vaara (Marie) ja Veikko Tyrväinen (kapteeni). Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1968, s. 299. Helsinki: Otava, 1967.

Henkilöt

 Wozzeck (baritoni ja puheääni)
 Marie (sopraano)
 kapteeni (tenori)
 tohtori (basso)
 rykmentinrumpali (tenori)
 Anders (tenori ja puheääni)
 Margret (altto)
 1. kisälli (basso ja puheääni)
 2. kisälli (baritoni)
 narri (tenori)
 Marien poika

Synopsis

Tapahtumapaikka ja -aika
Teoksen tapahtumat sijoittuvat saksalaiseen pikkukaupunkiin 1800-luvulla

Ensimmäinen näytös

1. kohtaus: Wozzeck ajaa kapteenin partaa tämän huoneessa. Kapteeni juttelee Wozzeckin kanssa, puhe kääntyy Wozzeckin aviottomaan lapseen (joka hänellä on Marien kanssa) kapteenin moralisoidessa. Wozzeck puolustautuu: Köyhillä ei ole varaa moraaliin.
 Välisoitto, jossa esiintyvät ensimmäisen kohtauksen aiheet, huipentuu orkesterin suureen fortissimoon
2. kohtaus: Tapahtuu peltoaukealla kaupungin laidalla. Wozzeck hakee ystävänsä Andersin kanssa pajukeppejä ja kertoo synkistä tulevaisuudennäkymistään ja oudoista näyistään.
 Välisoitto, päättyy sotilasmarssiin 
3. kohtaus: Marie katselee huoneestaan, kun sotilasorkesteri marssii kadulla. Marie vilkuttaa rykmentinrumpalille tämän vastatessa. Wozzeck piipahtaa pikaisesti Marien luona, kertoo kokemistaan näyistä.
 Välisoitto, Marien aihe ja takautuma marssista
4. kohtaus: Wozzeck on lupautunut tohtorin lääketieteellisiin tutkimuksiin ansaitakseen muutaman lantin. Tohtori suuttuu Wozzeckille, joka on virtsannut kadulle ja pilannut hänen kokeensa. Wozzeck puhuu näyistään ja tohtori päättelee, että yksipuolinen ruokavalio on aiheuttanut mielenhäiriöitä.
 Välisoitto
5. kohtaus: Marie tapaa rykmentinrumpalin. Hän ei voi vastustaa kiusausta, ja päästää hänet luokseen.

Väliaika

Toinen näytös

1. kohtaus: Marie ihastelee itseään peilistä ja rykmentinrumpalilta saamiaan korvakoruja. Wozzeck yllättää Marien ja aavistaa tapahtuneen, muttei sano mitään. Hän antaa Marielle tohtorilta saamansa rahat ja lähtee matkoihinsa.
 Välisoitto, joka alkaa alaspäisellä glissandolla (kuvaa verhon laskua) ja päättyy ylöspäiseen glissandoon (verhon nousu)
2. kohtaus: Kapteeni ja tohtori kohtaavat kadulla. Wozzeckin saapuessa he vihjailevat hänelle Marien ja rykmentinrumpalin suhteesta.
 Välisoitto, ennakoi tulevia tapahtumia
3. kohtaus: Wozzeck vaatii selityksiä Marielta hänen suhteestansa rykmentinrumpaliin, mutta Marie kieltää kaiken.
 Välisoitto, aluksi edellisen välisoiton musiikkia, sitten Ländler-tanssi ennakoiden seuraavaa kohtausta
4. kohtaus: Sotilaita, kisällejä, naisia ja tyttöjä tanssii kapakan puutarhassa illalla. Marie tanssii rumpalin kanssa, narri ennustaa tulevan veriteon.
 Välisoitto, tanssirytmi jatkuu, musiikki vääristyy painajaismaiseksi 
5. kohtaus: Sotilaat nukkuvat kasarmilla. Rumpali kehuu uudella valloituksellaan. Wozzeck tappelee juopuneen rumpalin kanssa, mutta häviää kaksintaistelun.

Väliaika

Kolmas näytös

1.kohtaus: Marie katuu huoneessaan syntejään ja etsii Raamatusta lohdutusta.
 Välisoitto, loppuu h-säveleen (joka ennakoi tappoa), Tämä sävel hallitsee seuraavaa kohtausta.
2. kohtaus: Marie ja Wozzeck kävelevät metsäpolulla lähellä lampea, ovat matkalla kaupunkiin. Wozzeck surmaa Marien veitsellä.
 Välisoitto, koostuu pelkistä h-sävelistä
3. kohtaus: Wozzeck on majatalossa, ja yrittää unohtaa veritekonsa, tanssii Margretin kanssa. Margret huomaa verta hänen vaatteissaan, Wozzeck pakenee.
 Välisoitto
4. kohtaus: Wozzeck palaa lammelle, törmää Marien ruumiiseen. Hän löytää veitsen ja heittää sen lampeen. Veitsi jää liian lähelle rantaa ja Wozzeck kahlaa syvemmälle, hukkuu. Tohtori ja kapteeni kulkevat ohi, kuulevat kummallisia ääniä tekemättä silti mitään.
 Välisoitto, jossa kertautuvat kaikki oopperan tärkeimmät aiheet
5. kohtaus: Marien poika leikkii muiden lasten kanssa kadulla. Yksi lapsista sanoo pojalle, että hänen äitinsä on kuollut. Orpo lapsi ratsastaa keppihevosellaan ymmärtämättä mitään.

Wozzeckin muoto

Bergin tuotannossa absoluuttisen musiikin muodot ja kerronta yhdistyvät kiehtovasti: kertovassa oopperassa hän käytti absoluuttisen musiikin muotoja, vastaavasti esimerkiksi viulukonsertossa on taustalla ohjelmallisuus. Wozzeckin musiikillisessa rakenteessa esiintyvät klassiset muodot. Bergin oppilas Fritz Mahler on laatinut seuraavanlaisen taulukon teoksen rakenteesta:

Ensimmäinen näytös

 draama  kohtaus  musiikki esittely   Viisi karaktäärikappaletta Wozzeck ja kapteeni  (1. kohtaus)  Sarja Wozzeck ja Anders  (2. kohtaus)  Rapsodia Wozzeck ja Marie  (3. kohtaus)  Sotilasmarssi ja kehtolaulu Wozzeck ja tohtori  (4. kohtaus)  Passacaglia Marie ja rumpali  (5. kohtaus)  Andante affettuoso (quasi rondo)

Toinen näytös

 draama  kohtaus  musiikki Draaman kehittely   Viisiosainen sinfonia Marie ja lapsi, Wozzeck  (1. kohtaus)  Sonaattimuoto Kapteeni ja tohtori, Wozzeck  (2. kohtaus)  Fantasia ja fuuga Marie ja Wozzeck  (3. kohtaus)   Largo Kapakka  (4. kohtaus)  Scherzo Kasarmi  (5. kohtaus)  Rondo con introduzione

Kolmas näytös
 draama  kohtaus  musiikki Katastrofi ja epilogi   Kuusi inventiota Marie ja lapsi  (1. kohtaus)  Inventio teemasta Marie ja Wozzeck (2. kohtaus)  Inventio nuotista Kapakka  (3. kohtaus)  Inventio rytmistä Wozzeckin kuolema  (4. kohtaus)  Inventio heksakordista
Orkesterivälisoitto: inventio sävellajista
 draama  kohtaus  musiikki Leikkivä lapsi  (5. kohtaus)  inventio kahdeksasosanuottiliikkeestä

Lähteet

 Suomen kansallisoopperan käsiohjelma Suomen Alban Bergin oopperaan Wozzeck
 András Batta: Ooppera (Könemann)
 http://www.musicalresources.co.uk/Resources/wozzeck.pdf  - taulukko Wozzeckin struktuurista
 Sävelten maailma, osat 3 ja 4 (WSOY)

Viitteet

Luokka:Saksankieliset oopperat
Luokka:1920-luvun musiikkiteokset
Luokka:Alban Bergin teokset