Tehuacánin laakso

Tehuacánin laakso sijaitsee Meksikon keskiylängöllä, Pueblan osavaltion eteläosissa, Oaxacan ja Veracruzin rajoilla. Laaksossa on ollut intiaanien asutusta tuhansien vuosien ajan. Tehuacánin, Aayalpanin ja Venta Saladan kaupungit sijaitsevat laaksossa. Seutu on nykyään kuivaa.

Laaksossa tehdyt arkeologiset löydöt havainnollistavat muinaisten intiaanien elinkeinon muutosta metsästäjä-keräilijöistä maanviljelijöiksi ja tuhansien vuosien kuluessa lopulta kaupunkilaisiksi. Aluetta on tutkinut arkeologi Richard MacNeish 1960-luvulla, jolloin hän julkaisi laaksosta klassikoksi tulleen tutkimuksen.

 Maantiede 
Tehuacánin laakso sijaitsee Etelä-Meksikossa Pueblan osavaltiossa ja yhdistää Oaxacan ja Meksikon keskiylängön laaksoja. Se on luoteis-kaakkoissuuntainen ja ympäröi Tehuacánin kaupunkia. Arkeologien tutkima alue ulottuu Tehuacánista kaakkoon noin 60 km päähän. Laakson pohjalla on alle 1 km levyinen kostea tulva-alue. El Riegon luolan lähellä laakson länsiosassa on lähteitä. Laakson pinta-ala on noin 10 000 km². Vuoden keskilämpötila on nykyään 21 °C ja sademäärä 400 mm. Ilmasto on kuuma ja kuiva, sillä Sierra Madre Orientalin vuoristo estää sateiden tulon laaksoon..

Tehuacánin laakson kehitys

Tehuacánin laakso on nykyään kuuma ja kuiva, mutta jääkaudella se oli nykyistä viileämpi, vehreä ja kosteaIhmisen suku 2 - Kivikauden ihmiset, Göran Burenhult (sarjan päätoimittaja), WSOY 1994, , s 164. Kun ilmasto lämpeni, maasto kuivui ja suuret eläimet, ensin hevoset ja sitten antiloopit hävisivätBurenhult 1994/2, s 164. Niinpä Tehuacánin laakson elinkeinojen muuttumista kohti kasteluviljelyä nopeuttivat riistan väheneminen ilmastonmuutoksen ja metsästyksen takia, itse ilmastonmuutokset, väestönkasvu ja muualla tehdyt keksinnöt. Aivan alkuvaiheessa Tehuacánin alueella eli vaeltelevia riistan metsästäjiä, jotka söivät myös villejä, syötäväksi kelpaavia ruokakasveja ja kaktuksia. Alussa noin 9500 eaa. tai sen jälkeen ihmiset asuivat pienissä, liikkuvissa perheryhmissä, jotka etsivät eri vuodenaikoina ravintoa sieltä, mistä sitä helpoiten sai. Leiriydyttiin joko luolaan tai taivasalle. 4-8 hengen perheet elivät hevosten, hanka-antilooppien ja kauriiden metsästyksellä. He keräilivät pähkinöitä, hedelmiä ja siemeniä sekä jättiagaven osia, mesquiten siemeniä ja tammenterhoja.

Samoihin aikoihin toisaalla Mesoamerikassa, Oaxacassa keräiltiin maissin edeltäjää teosinttia n 7400-6700 eaaCoe 1986, s 90.

Noin 7000 eaa. suurriista muun muassa hevonenThe Cambridge Encyclopedia of archaeology, Andrew Sherrat (ed), Candida hunt (executive ed), Cambrigde New York jne 1980, , s 367, oli metsästetty sukupuuttoon ja antilooppikanta oli pieniSherrat 1980, s 367. Tuolloin alettiin siirtyä pienempään riistaan ja kasvien keräilyyn. Ihmiset keräilivät varsinkin eri kurpitsalajeja, papuja ja teosinttia, joka lienee ollut maissin kantamuoto. Ajan mukana alettiin yhä enemmän metsästää kauriita, kaniineja ja rottiakin. Kulttuuri muistutti myöhempiä kuivan alueen intiaanikulttuureja. Ihmiset elivät El Riego- ja Coxcatlan-kausilla 7300-4300 eaa. vuodenaikakierron mukaan asuen sadekautena suurissa leireissä ja hajaantuivat kuivaksi ajaksi pieniin leireihinSherrat 1980, s 368. Noin 7000-5000 eaa. olleen El Riego-kauden asutus oli puolipysyvää, ja ihmiset liikkuivat pieninä ryhminä vuodenaikakierron mukaan Pohjois-Amerikan aavikkokulttuurin tapaanCoe 1986, Atlas of ancient America, s 90.

Viljely keksittiin 5000 eaa. ja sen merkitys alkoi kasvaa 4500 eaa. Noin 5000 eaa. alkoi pullo- ja muiden kurpitsojen, chilipaprikan, revonhännän ja avokadon viljely pienillä puutarhapalstoilla, jotka alussa tuottivat vain pienen osan ihmisten ravinnosta. Chilipaprika sisältää runsaasti tryptofaani-nimistä aminohappoa, jota ei esimerkiksi maississa juuri ole.

Noin 5000 eaa. alkaneella El Riego -kaudella saatettiin viljellä maissia tai ehkä sen edeltäjää teosinttia.

Viljely sai ihmiset lopulta asumaan paikoillaan pysyvissä kylissä. Abejas-kaudella noin 3400 eaa-2300 eaa. tehtiin kivestä hiomalla astioita. Nämä olivat kulhoja ja niskattomia ruukkuja. Asutus alkoi kiinteytyä kuoppataloihin. Noin 3400 eaa. Tehuacánin laaksossa viljeltiin maissiaBurenhult 1994/2, s 165, jonka tähkä ei vielä ollut nykyisen kokoinen. Noin 2500 eaa. viljely tuotti ihmisten ravinnosta neljäsosan, mutta 1500 eaa. 40%.

Noin 3000 eaa. laaksoon syntyivät ensimmäiset pysyvät kylät. Kasteluviljely alkoi saada jalansijaa noin 600 eaa., koska se oli viisi kertaa tuottoisampaa kuin sadeviljely. Äärimmilleen kehitettynä se vaati melko suurta työvoimaa.

Noin 2300-1500 eaa. Purron-vaiheessa asutus lopulta kiinteytyi ympäri vuoden paikallaan asuvaksi. Tätä kautta on tutkittu vain vähän.

 Tehuacánin laakson vaiheet
 Vaihe Milloin oli Eläinravinnon osuus  Muuta Ajuereado  10000-6800 eaa.  10000: 50-60%  Kauden lopuilla metsästettiin hevonen ja antilooppi sukupuuttoon, ja pian tämän jälkeen jättiläiskaniini. El Riego  6800-5000 eaa.  7000: 30–40 % Mikroryhmiä, jotka liikkuivat vuodenaikojen mukaan ravintoa etsien. Puolinomadeja. Muistutti myöhempää Pohjois-Amerikan aavikkokulttuuriaCoe, Snow & Banson 1985. s 90. Kauden lopulla mahdollisesti kurpitsan, avokadon, aramauthuksen, cayennepippurin ja chilipippurin viljelyä. Merkkejä ihmisten muutoista kostean ja kuivan ajan leireihin. Joukkohautoja, jotka viittaavat ihmisuhreihin. Verkkoja, koreja, pohjakivirakennelmia, mattoja. Coxcatlan  5000-3200 eaa. 4500: 90 % Muutamia paikkoja, joissa ihmiset näyttävät asuneen pidemmän aikaa kuin aikaisemmin. Tämä viittaa alkavaan asutuksen asettumiseen paikoilleen.
Voimaperäisempi viljely alkoi lisääntyä kauden keskivaiheilla 4500 eaa. Viljeltiin maissia, papua, kurpitsaa, chilipippuria. Korinteko ja verkkojen valmistus kehittynyt. 4000 eaa. viljelystä aiheutuneita muutoksia maissintähkissä, tämän ajan tähkä on kaksi kertaa alkuperäistä paksumpi. Kivityökalukulttuurissa huomattavaa edistystä. Abejas  3200-2300 eaa.  20 % n. 3000 tai 2500 eaa. alkoi pysyvä kyläasutus, mutta se liittyi lähinnä puolinomadisuuteen, jossa kylissä asuttiin vain osa vuodesta. Ihmiset asuivat puoliksi maahan kaivetuissa kuoppataloissa jokiterasseilla. Puuvillan ja papujen viljelyä. 3000 eaa. Maissintähkä oli kaksi kertaa alkuperäistä pidempi. Kivestä tehtyjä astioita.Purron 2300-1500 eaa.  Maanviljelyn merkitys kasvoi. Kuoppataloja. Alkeellinen keramiikka, jollaista myös Guerreron Puerto Marquésissa hieman aiemmin.Ajalpan 1500-850 eaa.  Kyliä, jotka koostuivat vitsaksista punotuista, savella peitetyistä taloista. Täysitehoinen maanviljely, mahdollisesti keinokastelu 1000 eaa. Maissintähkä 3,5 kertaa alkuperäistä pidempi.Santa Maria  850-150 eaa.   Kauden alussa noin 800 eaa. ensimmäiset täysin varmasti kiinteät kylät. Täysitehoinen maanviljely, ensimmäiset merkit todellisesta keinokastelusta.Palo Blanco  150 eaa.- 700 jaa.   Täysitehoinen kasteluviljely. Maissintähkä 4,3 kertaa alkuperäistä pidempi. Kivipyramideja, hienoa keramiikkaa, pallokenttiä, papin tai kuninkaan valta.Venta Salada 700- 1521 jaa.   Linnoitettuja kaupunkivaltioita, kalenteri, jne. sivilisaation piirteet.

Tehuacánin laakson väestön kehitys
Arkeologisiin kaivauksiin ja McNeishin tekemiin arvioihin perustuva taulukko Tehuacánin laakson väestön kehityksestä.

 Vaihe Milloin oli Väestö Väestö  kerroin Muuta Ajuereado  11000/10000-7200 eaa. 12-28  Mikroryhmiä 3x 4-8).  Vuodenkierron mukaan vaeltelevia metsästäjä-keräilijöitä mikroryhmissä. El Riego, varhainen Coxcatlan  6800-5000 eaa. 48 - 96  4x alkup  Mikroryhmiä, jotka tiettyyn vuodenaikaan kokoontuivat yhteen. Satunnaista metsästystä. Coxcatlán, varhainen Abejas  5000-3000 eaa. 120 - 240 10x alkup.  Osan vuodesta paikallaan asuvia pienryhmiä, jotka keräilivät viljaa, maanviljelyn merkitys kasvussa. Myöh Abejas, Purron, ehkä varhaisempi Ajalpan 3000-1500 eaa. 480 - 960 40x alkup Puolipysyviä kyliä, joissa joukko pienryhmiä, jatkuvaa maanviljelyä.Ajalpán ja St. María 1500-200 eaa. 1800 - 3600150x  Kyläkoko 100-300, seremoniakeskuksia. Useita risteytettyjä viljalajeja, keinokastelu?Palo Blanco  200 eaa.- 700 jaa. 12000 - 24000  1000x  Pyhiä uhripaikkoja ja seremoniakeskuksia. Kokoaikainen maanviljely, keinokastelu.Venta Salada 700- 1521 jaa. 60000 - 120000 5000x  Mahdollisimman tehokas kasteluviljely, suuria kaupunkeja.

Arvio väestötiheyden kehityksestä

 Ajoitus Väestötiheys 7000-5000 eaa. 2,2 as/100 km2. 3400-2300 eaa. 14 as/100 km2 1000 eaa. 43 as/100 km2 500 eaa. 165 as/100 km2 100 eaa. - 700 jaa. 1100 as/100 km2 n. 700 jaa. 3600 as/100 km2

Katso myös
 Mesoamerikan kronologia

 Lähteet 
MacNeish, Richard S. (1967). "Introduction". in Douglas S. Byers. The Prehistory of the Tehuacan Valley, Vol.1: Environment and Subsistence. Austin: University of Texas Press

,  



 Viitteet 

Luokka:Meksikon maantiede
Luokka:Arkeologiset kohteet Meksikossa