Rikollisuus

Rikollisuus on yhteiskunnassa tapahtuvaa rikollista toimintaa eli sellaista toimintaa, josta on laissa säädetty rangaistus. Lainsäädännön perustana ovat yhteiskunnan arvot ja normit, jotka voivat olla yhteydessä johonkin uskontoon tai filosofiseen suuntaukseen. 

Rikolliseksi voidaan käsittää esimerkiksi sellainen toiminta, joka on filosofisen pohdinnan kautta osoittautunut paheeksi, taikka suppean oikeuspositivistisen tulkinnan mukaan sellainen toiminta, joka on lain tasolla kielletty ja määrätty rangaistavaksi.

 Edellytykset 
Rikollisuus edellyttää lähes aina, että
 motivoitunut rikoksentekijä ja
 otollinen kohde kohtaavat
 riittävän valvonnan ulottumattomissa. 

 Rikollinen 
Rikollinen on yhteiskunnan luoma käsite henkilöstä, joka on tehnyt rikoksen. Rikoksentekijä tuomitaan teoistaan rangaistukseen.

Monesti joillekin, etenkin leimaavista tai vakavista rikoksista tuomituilla, jää rangaistuksen sovittamisen jälkeenkin rikollisen leima yhteiskunnan suvaitsemattomuuden takia, ja elämän jatkuminen voi mahdollisen yhteiskunnasta vieraantumisen takia olla vaikeaa. Lisäksi rikosrekisterimerkintä voi vaikeuttaa esimerkiksi työ- tai opiskelupaikan saamista. Joihinkin ammatteihin tarvitaan rikostaustaote.

Ketkä tekevät rikoksia
Vähemmän älykkäät tekevät enemmän rikoksia, samoin vähemmän tunnolliset, vähemmän sovinnolliset sekä ADHD:stä kärsivät.

Köyhät tekevät useammin rikoksia, mutta varakkaissa maissa se ei johdu köyhyydestä, vaan jokin muu tekijä aiheuttaa sekä köyhyyttä että rikollisuutta, koska lottovoitto ei merkitsevästi vaikuttanut rikosten tekemiseen, ei voittajan eikä hänen lastensa, eikä syytettynä olemiseen.

 Tyypit 
Poliisin tietoon tullut rikollisuus on ilmirikollisuutta. Rekisteröimättömän piilorikollisuuden yleisyyttä voidaan mitata rikosuhritutkimuksella, jossa ihmiset kertovat kyselyssä rikoksista, joiden uhreiksi he ovat joutuneet. Toinen tapa mitata piilorikollisuutta on kysellä kielletyistä teoista, joihin vastaaja on itse syyllistynyt.

 Esiintyminen 
Rikollisuuden yleisyyden vaihtelu riippuu keskeisemmin rikostilaisuuksien määrän vaihtelusta. Yleensä rikollisuus on yleisimpää suurissa kaupungeissa, joissa on enemmän rikostilaisuuksia ja vähemmän sosiaalista kontrollia. Lähes kaikessa rikollisuudessa pieni joukko ihmisiä tekee valtaosan rikoksia ja aloittavat rikollisen uransa usein nuorina. Rikollisuus on myös yhteydessä syrjäytymiseen.

Vaikka köyhyys ennustaa rikollisuutta ja huumeiden käyttöä, köyhyys ei aiheuta niitä vaan (köyhien) perheiden geenit ja vähäisemmässä määrin yhteiset ympäristötekijät. Tämä käy ilmi geenitutkimuksista. Esimerkiksi Ruotsissa köyhimmän viidenneksen lapset tuomitaan väkivaltarikollisuudesta seitsemän kertaa useammin kuin rikkaimman.
 Suomessakaan lapsuusköyhyys ei aiheuta väkivaltarikollisuutta, päihteiden väärinkäyttöä tai psykiatrisia häiriöitä.

 Tilastointi 
Eri maiden välisiä rikostilastoja on vaikea vertailla keskenään, minkä syitä ovat Euroopan komission mukaan:
 maiden erilaiset lainsäädäntö- ja rikosoikeusjärjestelmät
 erot siinä, kuinka suuri osa rikoksista tulee poliisin tietoon ja jotka poliisi rekisteröi
 erot siinä, milloin rikos rekisteröidään
 erot säännöissä, joiden mukaan toistuvat rikokset lasketaan
 erot luetteloissa niistä rikoksista, jotka sisällytetään yleisiin rikoslukuihin

 Selvittäminen 
Rikoksista vain pieni osa voidaan selvittää johtuen poliisin rajallisista voimavaroista ja siitä, että rikoksista valtaosa tapahtuu tilanteissa, joissa ei voida aloittaa menestyksekästä rikostutkintaa. Tämän vuoksi rikollisuuden vähentämisessä tehokkainta on ennaltaehkäisy.

 Tutkimus 
Rikollisuuden tutkimus eli kriminologia on yhteiskunta- ja oikeustieteellistä tutkimusta, joka tutkii rikoksia ja rikollisuutta.

 Rangaistukset ehkäisijänä 
Oikeustieteilijöiden mukaan kovemmat rangaistukset eivät vähennä rikollisuutta yhteiskunnassa. Vankeusrangaistuksen uhka ei yleensä vähennä rikollisuutta. Vankeustuomiot eivät myöskään ehkäise rikosten uusimista.http://www.kymensanomat.fi/Online/2014/11/10/Rikollisuus%20ei%20v%C3%A4hene%20tuomioita%20koventamalla/2014318153276/4https://www.pansw.org.au/sites/default/files/public/Sentencing%20_Effects_on_Crime_Rates_ExecSummary.pdf  Vankiloita ei tulisi käyttää olettamalla, että vankeusrangaistukset vähentävät rikollisuuttahttp://www.prisonpolicy.org/scans/e199912.htm.

 Rikostilastoja Suomesta 
 Poliisin tietoon tulleiden rikosten lukumäärä 1960–2017 

 Rikos 1960 1970 1980 1990 2000 2010 2017 varkaus, näpistys  21 376  33 193  97 793  158 839  189 112  145 170  145 170  törkeä varkaus  7 626  21 234  3 362  4 800  4 297  3 043  2 914  petos, kavallus  8 686  12 484  12 511  89 073  14 876  19 163  26 529   ryöstö  294  947  1 869  2 627  2 600  1 508  1 640  raiskaus  222  325  367  381  579  818  1 245 pahoinpitely  5 571  11 230  13 964  20 654  27 820  33 082  33 535  tappo, murha, surma  109  56  111  145  146  110  73 henkirikoksen yritys  56  36  140  244  333  308  348 rattijuopumus  4 271  9 289  20 436  29 759  22 783  21 130  17 685  huumausainerikokset  -  2 634  955  2 546  13 445  19 724  27 777  kaikki rikokset  115 089  162 406  267 746  505 295  453 056  431 623  390 719  Suomen tilastollinen vuosikirja 2018, s. 220 

 Katso myös 
 Järjestäytynyt rikollisuus
 Neutralisaatiotekniikka
 Nuorisorikollisuus
 Tietotekniikkarikollisuus
 Rikollisuus Suomessa
 Väkivalta

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 






*