Ben-Hur

Ben-Hur on vuonna 1959 ensi-iltansa saanut William Wylerin ohjaama elokuva, joka on nykyään tunnetuin elokuvaversio Lew Wallacen romaanista Ben-Hur vuodelta 1880. Elokuvan pääosissa ovat Charlton Heston Judah Ben-Hurina ja Stephen Boyd Messalana. Elokuva sai ensiesityksensä 18. marraskuuta 1959 New Yorkin Loews-teatterissa.

 Juoni 
Elokuva kertoo ensimmäisellä vuosisadalla elävästä juutalaisesta ylimyksestä nimeltä Judah Ben-Hur (Charlton Heston), jonka kuningaskunnan, Juudean, käskynhaltijaksi nimetään hänen roomalainen lapsuudenystävänsä Messala. Judahin ja Messalan poliittiset näkemykset kuitenkin eroavat toisistaan, eivätkä he enää tule toimeen keskenään kuten ennen.

Kaikki alkaa väärinkäsityksestä, kun Ben-Hurin sisar pudottaa vahingossa tiilen palatsin katolta katsoessaan paraatia. Tiili on lähellä osua roomalaiseen käskynhaltijaan. Messala käyttää tilaisuuden hyväkseen ja tuomitsee koko perheen vankeuteen. Ben-Hurin äiti ja sisar joutuvat vankilaan, kun Ben-Hur tuomitaan kaleeriorjaksi.

Kaleeriorjana ollessaan Ben-Hur sattuu pelastamaan Rooman laivaston konsulin hengen makedonialaisten merirosvojen hyökkäyksen aikana. He lipuvat monta päivää yhdessä lautalla ja ystävystyvät ennen kuin heidät pelastetaan. Roomassa keisari antaa Ben-Hurille vapauden takaisin. Roomalainen konsuli ottaa Ben-Hurin huostaansa ja myöhemmin jopa adoptoi tämän.

Ben-Hur ei voi kuitenkaan unohtaa Juudeaa ja päättää palata takaisin selvittämään äitinsä ja siskonsa kohtalon, tällä kertaa roomalaisena ylimyksenä, adoptioisänsä poikana. Juudeassa hän tapaa šeikki Ilderimin, joka etsii ajajaa hevosilleen. Hur osoittaa lahjakkuutensa sirkuskuljettajana ja suostuu auttamaan Ilderimiä, kun kuulee Messalankin osallistuvan Jerusalemin sirkusajoihin.

Ennen kilpailua Ben-Hur käy vielä Messalan luona vaatimassa, että tämä vapauttaisi hänen perheensä. Messala suostuu, mutta kun vartija menee vapauttamaan heitä, käy ilmi, että he ovat sairastuneet lepraan. Heidät ajetaan kaupungin laidalla sijaitsevaan spitaalisten laaksoon ja selli puhdistetaan polttamalla. Esther päättää kertoa Ben-Hurille, että tämän äiti ja sisar ovat on kuolleet. Hän kertoi nähneensä heidät kuolleena, kun oli tiedustelemassa isänsä vointia, jota pidettiin tutkintavankeudessa. Tästä raivostuneena Ben-Hur haluaa tappaa Messalan, ja suostuu šeikki Ilderimin hevosten kilpa-ajajaksi.
vasen|pienoiskuva|Kilpa-ajokohtaus.
Alkaa kuuluisa kilpa-ajokohtaus, jossa Ben-Hur lopulta voittaa. Messala ajaa terävaunuilla, joilla hän yrittää rikkoa Ben-Hurin vaunut. Kuitenkin Messalan omat vaunut hajoavat, jolloin hän putoaa radalle ja saa kuolettavia vammoja. Kuolinvuoteellaan Messala paljastaa Ben-Hurille, että hänen perheensä on yhä elossa. Ben-Hur lähtee etsimään heitä lepraa sairastavien laaksosta, mutta he eivät halua tavata häntä pelätessään tartuttavansa tautinsa. Ben-Hur haluaa kuitenkin auttaa äitiään ja ymmärtää tilaisuutensa tulleen kuullessaan rakastetultaan Jeesus-nimisestä miehestä, joka voisi kyetä parantamaan hänen perheensä. On pääsiäinen, ja Jeesus aiotaan ristiinnaulita.

Ben-Hurin perhe seuraa kauhun vallassa toimitusta, mutta kun he uskovat ehdottomasti, että Jeesus kuoli sovitukseksi, alkanut sade pesee spitaalin pois.

Loppukohtaus Ben-Hurin ruhtinassuvun palatsin raunioissa on vakuuttava: nyt Judah uskoo armoon – ei enää kostoon.

 Näyttelijät 


 Vastaanotto 
Aikoinaan Ben-Hur oli erittäin kallis elokuva, mutta se tuotti kustannuksensa takaisin moninkertaisesti. Siksi elokuvalle odotettiin myös hyvää menestystä Oscar-gaalassa. Elokuva onkin yhdessä Titanicin (1997) ja Kuninkaan paluun (2003) kanssa eniten Oscar-palkintoja saanut elokuva. 

Ben-Hur valittiin vuonna 2004 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Ben-Hurin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.AFI’s 100 Most Inspiring Films of All Time, American Film Institute 2006. Viitattu 16.2.2023.

 Oscar-palkinnot 
 Paras elokuva
 Paras ohjaus: William Wyler 
 Paras miespääosa: Charlton Heston
 Paras miessivuosa: Hugh Griffith
 Paras kuvaus: Robert Surtees
 Paras leikkaus: Ralph E. Winters, John D. Dunning
 Paras musiikki: Miklós Rózsa
 Paras äänitys
 Paras lavastus: William A. Horning
 Paras puvustus
 Parhaat erikoistehosteet
Ehdokkuudet:
 Paras sovitettu käsikirjoitus: Karl Tunberg

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 




Luokka:Vuoden 1959 yhdysvaltalaiset elokuvat
Luokka:Yhdysvaltalaiset historialliset elokuvat
Luokka:William Wylerin ohjaamat elokuvat
Luokka:Eeppiset elokuvat
Luokka:Elokuvat uskonnoista
Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Luokka:Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Parhaan leikkauksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Parhaan musiikin Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Parhaan äänityksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Parhaan puvustuksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Parhaiden erikoistehosteiden Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat
Luokka:BAFTA Film Award -palkitut elokuvat
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat