Syväjohtaminen

Syväjohtaminen on suomalainen johtamismalli, jonka kehitti kasvatustieteen tohtori ja eversti evp Vesa Nissinen 1990-luvun lopulla osana Puolustusvoimien johtajakoulutuksen kehittämistä. Mallia on sovellettu erityisesti sotilasorganisaatioiden johtajakoulutuksessa, ja se perustuu kansainväliseen johtamistutkimukseen, erityisesti transformatiivisen johtamisen teoriaan.

Tausta ja kehitys

Syväjohtamisen kehittäminen liittyy Puolustusvoimien pyrkimyksiin uudistaa johtajakoulutustaan 1990-luvulla vastaamaan muuttuneen toimintaympäristön vaatimuksia. Nissinen kehitti mallin osana väitöskirjatyötään, jossa hän tarkasteli johtamiskäyttäytymistä, johtajan kehittymistä ja johtamisen vaikutuksia sotilasorganisaatiossa.

Mallin teoreettisena taustana toimii erityisesti transformatiivinen johtaminen, jonka keskeisiä tutkijoita ovat Bernard M. Bass ja James MacGregor Burns. Syväjohtaminen ei ole itsenäinen johtamisteoria, vaan transformatiivisen johtamisen sovellus ja jatkokehittely suomalaisessa sotilaallisessa kontekstissa.

Johtamismallin perusajatus

Syväjohtamisessa johtamista tarkastellaan kokonaisvaltaisena prosessina, jossa huomioidaan johtajan toiminta ja käyttäytyminen, alaisten kokemukset ja kehittyminen sekä johtamisen vaikutukset yksilöihin ja organisaation suorituskykyyn. Mallin keskeinen lähtökohta on, että johtaminen ei ole pysyvä ominaisuus vaan kehittyvä taito, jota voidaan arvioida ja kehittää systemaattisesti.

Syväjohtamismallissa johtamiskäyttäytymistä kuvataan neljän keskeisen ulottuvuuden avulla:

johtajan toiminta ja käyttäytyminen,
alaisten kokemukset ja kehittyminen sekä
johtamisen vaikutukset yksilöihin ja organisaation suorituskykyyn.

Mallin keskeinen lähtökohta on, että johtaminen ei ole pysyvä ominaisuus vaan kehittyvä taito, jota voidaan arvioida ja kehittää systemaattisesti.

Johtamiskäyttäytymisen ulottuvuudet

Syväjohtamismallissa johtamiskäyttäytymistä kuvataan neljän keskeisen ulottuvuuden avulla:

Luottamuksen rakentaminen
Johtajan rehellisyys, oikeudenmukaisuus ja johdonmukaisuus, jotka luovat perustan alaisten luottamukselle.
Inspiroiva motivointi
Johtajan kyky innostaa ja motivoida alaisiaan yhteisiin tavoitteisiin sekä antaa toiminnalle merkitystä.
Älyllinen stimulointi
Alaisten rohkaiseminen itsenäiseen ajatteluun, oppimiseen ja toiminnan kriittiseen arviointiin.
Yksilöllinen kohtaaminen
Alaisten huomioiminen yksilöinä, heidän tarpeidensa, vahvuuksiensa ja kehityksensä tukeminen.

Nämä ulottuvuudet vastaavat pitkälti transformatiivisen johtamisen keskeisiä käsitteitä, mutta ne on muotoiltu ja operationalisoitu sotilasorganisaation tarpeisiin.

Johtamisen arviointi ja kehittäminen

Syväjohtamisessa johtamiskäyttäytymistä arvioidaan kokonaisuutena. Mallin mukaan yksittäisten johtamisulottuvuuksien liiallinen tai puutteellinen painottuminen voi heikentää johtamisen vaikuttavuutta. Arviointia käytetään ensisijaisesti johtajan oman kehittymisen tukena. Arviointia käytetään ensisijaisesti johtajan oman kehittymisen tukena, ei kurinpidollisena välineenä.

Johtajan kehittymistä pidetään jatkuvana prosessina, jossa palaute, itsearviointi ja koulutus ovat keskeisessä roolissa.

Käyttö Puolustusvoimissa

Syväjohtamista on sovellettu Puolustusvoimien johtajakoulutuksessa 1990-luvun lopulta lähtien. Mallia käytetään sekä varusmieskoulutuksessa että Maanpuolustuskorkeakoulun opetuksessa osana johtamisen teoriaa, arviointia ja palautemenetelmiä.

Puolustusvoimien johtajakoulutuksen periaatteita ja syväjohtamisen soveltamista on kuvattu muun muassa Johtajan käsikirjassa, joka toimii johtajakoulutuksen keskeisenä ohjeistuksena.

Suhde kaupallisiin sovelluksiin

Syväjohtamiseen perustuvia koulutus- ja arviointimenetelmiä on myöhemmin sovellettu myös siviiliorganisaatioissa. Malliin liittyviä kaupallisia sovelluksia ja koulutuspalveluja on tarjottu erillisten yritysten kautta.. Nämä sovellukset eivät kuitenkaan ole osa alkuperäistä tieteellistä mallia tai Puolustusvoimien johtajakoulutusta.

Tutkimuksellinen arviointi

Syväjohtamista on tarkasteltu erityisesti suomalaisessa sotilaspedagogisessa ja johtamistutkimuksessa. Mallin on katsottu jäsentävän johtamiskäyttäytymistä selkeällä tavalla ja tukevan johtajien itsearviointia ja kehittymistä. Toisaalta on myös huomautettu, että malli nojaa vahvasti transformatiiviseen johtamiseen eikä muodosta siitä täysin itsenäistä teoriaa.

Lähteet

Luokka:Johtaminen