McCoy Tyner

Alfred McCoy Tyner (11. joulukuuta 1938 Philadelphia, Pennsylvania – 6. maaliskuuta 2020McCoy Tyner Dead: Legendary Jazz Pianist Dies at 81) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -säveltäjä. Tyner tuli tunnetuksi John Coltranen yhtyeessä, johon hän liittyi vuonna 1960. Hänet tunnettiin energisen ryöpsähtelevästä kvarttiharmoniaa, arpeggioa ja staccatoa suosivasta soitto- ja sävellystyylistään.

Uran alku
Tynerin ollessa 13-vuotias koulukuorolainen hänen kampaajaäitinsä Beatrice ehdotti lahjakkaan tuntuiselle pojalle joko laulu- tai piano-opintoja. Poika valitsi pianon ja ryhtyi opiskelemaan Philadelphia Music Centerissä, vaikka isä ei niin innostunut ajatuksesta. Ensimmäisen vuoden Tyner kävi harjoittelemassa naapurien pianoilla, kunnes hänen äitinsä sai säästetyksi rahaa spinettiin, joka sijoitettiin äidin liikkeeseen. Tyner harjoitteli ja äiti sekä asiakkaat saivat kampaamosalonkiin taustamusiikkia. Kampaamossa Tyner piti harjoituksia myös 15-vuotiaana koulutovereidensa kanssa perustamalle rhythm and blues -yhtyeelle.

Kaikkiaan Tynerin muodolliset piano-opinnot kestivät vain kolmisen vuotta, kunnes poika kiinnostui Tyner kiinnostui Charlie Parkerin ja Bud Powellin levyjen kautta jazzista ja alkoi opiskella sitä itsenäisesti. Hänen muita esikuviaan olivat Thelonious Monk ja Art Tatum. Philadelphiassa asuvan Bud Powellin Tyner tapasi 16-vuotiaana ja kutsui tämän kotiinsa soittamaan. Koulun kesälomilla Tyner kulki junalla Philadelphiasta soittamassa Atlantic Cityn jazzklubeissa muun muassa saksofonisti Paul Jeffriesin ja trumpetisti Lee Morganin kanssa. Näinä aikoina Tyner tapasi ensi kerran John Coltranen, kun tämä oli keikalla Cal Masseyn kanssa. He alkoivat pitää yhteyttä ja myös soittaa yhdessä aina kun Coltrane kävi Philadelphiassa. Coltrane soitti tuolloin Miles Davisin yhtyeessä, mutta suunnitteli omaa yhtyettä ja vihjaili Tynerille ottavansa tämän pianistikseen.

John Coltranen yhtyeeseen
Tyner valmistui high schoolista 1959, ja pian saksofonisti Benny Golson kutsui hänet soittamaan San Franciscoon hänen ja trumpetisti Art Farmerin Jazztetissa. Tyner soitti yhtyeessä puolisen vuotta, jona aikana yhtye levytti albumin Meet the Jazztet. John Coltrane oli kuitenkin jälleen yhteydessä Tyneriin, ja vuonna 1960 McCoy Tyner siirtyi Coltranen yhtyeeseen. Sen muita jäseniä olivat tuolloin rumpali Elvin Jones ja basisti Steve Davis, joka vaihtui vuonna 1961 Reggie Workmaniin ja 1962 Jimmy Garrisoniin. Näin muodostui John Coltrane Quartet ehkä tunnetuimmassa kokoonpanossaan, joka vei sekä yhteissoittoa että eri soitinten jazzilmaisua uudelle tasolle.

McCoy Tynerin soittoon alkoi Coltrane Quartetissa ilmestyä niitä elementtejä, joista hänet opittiin tuntemaan, kuten kvarttiharmoniaa ja pentatonisille ja heksatonisille asteikoille perustuvaa soittoa. Yhtyeen tunnetuimpia levytyksiä on uskonnollissävytteinen A Love Supreme vuodelta 1965. Coltrane kulki kohti yhä vapaampaa ilmaisua ja aikoi kokeilla kahden rumpalin käyttöä. Tässä vaiheessa, loppuvuodesta 1965 Tyner päätti lähteä yhtyeestä.

Myöhemmät vuodet
Jätettyään Coltranen 1960-luvun puolivälin jälkeen Tyner työskenteli yhä Blue Notella muun muassa Tina ja Ike Turnerin kanssa. Hänen uransa oli käännekohdassa ja hän harkitsi jopa ammatin vaihtoa taksinkuljettajaksi. Hän kuitenkin levytti 1960-luvun lopulla Blue Notelle omalla nimellään arvostettuja albumeja kuten The Real McCoy.

Vuonna 1972 Tyner vaihtoi Milestone-yhtiöön ja sai uransa uuteen nousuun. Tunnetuimpiin levytyksiin kuuluvat Sahara (1972) ja Enlightenment (1973). Näillä levyillä on eeppisen tuntuista, suurellista modernia jazzia, joka on saanut selviä vaikutteita myös intialaisesta ja muusta aasialaisesta musiikista. Tynerin soittotyyli oli pysynyt varsin samanlaisena 1970-luvulta asti. Tyner sairasti Alzheimerin tautia, mikä heikensi hänen soittokuntoaan.

Yksityiselämä
Tyner kääntyi 17-vuotiaana joiksikin vuosiksi muslimiksi ja otti musliminimekseen Sulaimon Saud.  Hänen veljensä Jarvis Tyner on Yhdysvaltain kommunistisen puolueen varapuheenjohtaja, mutta McCoy Tyner ei itse kannattanut mitään poliittista ideologiaa. Tynerilla oli kolme lasta entisestä avioliitostaan.

 Diskografia 
Inception – 1962 – Impulse!
Great Moments with Mccoy Tyner – 1962 – Impulse!
Nights of Ballads and Blues – 1963 – Impulse!
Today and Tomorrow – 1963 – Impulse!
Live at Newport – 1963 – Impulse!
Reaching Fourth – 1963 – Impulse!
McCoy Tyner Plays Ellington – 1964 – Impulse!
The Real McCoy – 1967 – Blue Note
Tender Moments – 1967 – Blue Note
Time for Tyner – 1968 – Blue Note
Expansions – 1968 – Blue Note
Cosmos – 1969 – Blue Note
Extensions – 1970 – Blue Note
Asante – 1970 – Blue Note
Sahara – 1972 – Milestone/OJC
Song for My Lady – 1972 – Milestone/OJC
Echoes of a Friend – 1972 – Milestone/OJC
Song of the New World – 1973 – Milestone/OJC
Enlightenment – 1973 – Milestone/OJC
Sama Layuca – 1974 – Milestone/OJC
Atlantis – 1974 – Milestone/OJC
Trident – 1975 – Milestone/OJC
Fly with the Wind – 1976 – Milestone/OJC
Focal Point – 1976 – Milestone
Four Times Four – 1976 – Milestone
Supertrios – 1977 – Milestone
Inner Voices – 1977 – Milestone
The Greeting – 1978 – Milestone
Passion Dance – 1978 – Milestone
Together – 1978 – Milestone
Horizon – 1979 – Milestone
4 X 4 – 1980 – Milestone
13th House – 1981 – Milestone
La Leyenda de La Hora – 1982 – Columbia
Looking Out – 1982 – Columbia
Dimensions – 1984 – Elektra
It's About Time – 1985 – Blue Note
Double Trios – 1986 – Denon
Bon Voyage – 1987 – Timeless
Tribute to John Coltrane – 1987 – Impulse!
Live at the Musicians Exchange Cafe – 1987 – Who's Who In Jazz
What's New? – 1987 – WestWind
Revelations – 1988 – Blue Note
Uptown/Downtown – 1988 – Milestone
Live at Sweet Basil, Vol. 1 – 1989 – KING Records
Live at Sweet Basil, Vol. 2 – 1989 – KING Records
Things Ain't What They Used to Be – 1989 – Blue Note
Soliloquy – 1991 – Blue Note
Remembering John – 1991 – Enja
New York Reunion – 1991 – Chesky
44th Street Suite – 1991 – Red Baron
Key of Soul – 1991 – Sweet Basil
The Turning Point – 1991 – Verve
Just Feelin''' – 1991 – Palo AltoHot Licks: Giant Steps – 1993 – Sound SolutionsJourney – 1993 – VerveManhattan Moods – 1993 – Blue NoteSolar: McCoy Tyner Trio Live at Sweet Basil – 1993 – ComposePrelude and Sonata – 1994 – MilestoneInfinity – 1995 – Impulse!Live in Warsaw – 1995 – Who's Who In JazzAutumn Mood – 1997 – DeltaWhat the World Needs Now: The Music of Burt Bacharach – 1997 – GRPMcCoy Tyner & the Latin All-Stars – 1999 – TelarcMcCoy Tyner with Stanley Clarke & Al Foster – 2000 – TelarcImmortal Concerts: Beautiful Love – 2000 – Giants of JazzAt the Warsaw Jamboree – 2000 – StarburstJazz Roots: McCoy Tyner Honors Jazz Piano Legends of the 20th Century – 2000 – TelarcMcCoy Tyner Plays John Coltrane: Live at the Village Vanguard – 2001 – Impulse!Live in Warsaw: Lady From Caracas – 2001 – TIMPort au Blues – 2002 – Past PerfectSuddenly – 2002 – Past PerfectLand of Giants – 2003 – TelarcHip Toe: Live at the Musicians Exchange Cafe 1987 – 2004 – UniverseModern Jazz Archive [live] – 2004 – Membran InternationalIlluminations – 2004 – TelarcCounterpoints: Live in Tokyo – 2004 – MilestoneWarsaw Concert 1991'' – 2004 – Fresh Sounds

Tyner Suomessa
Tyner esiintyi kvartetteineen maaliskuussa 2012 Helsingin Savoy-teatterissa. Pori Jazz -festivaaleilla Tyner yhtyeineen vieraili vuosina 1973 (McCoy Tyner Quartet), 1990 (McCoy Tyner Trio featuring Freddie Hubbard & Ralph Moore), 1993 (McCoy Tyner Trio featuring Bobby Hutcherson) ja 1996 (McCoy Tyner Trio featuring Michael Brecker).

Lähteet

Aiheesta muualla

 McCoy Tyner - virallinen kotisivu

Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzpianistit
Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmusiikin säveltäjät
Luokka:Grammy-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1938 syntyneet
Luokka:Vuonna 2020 kuolleet