Rottweiler

pienoiskuva|Rottweiler
Rottweiler on saksalainen koirarotu, joka kuuluu FCI:n roturyhmään 2. Sitä käytetään nykyisin etupäässä seura-, harrastus- ja palveluskoirana.

Rotu oli vuonna 2025 Suomen 60. eniten rekisteröity koirarotu. Vuosina 2020–2025 Suomessa syntyi joka vuosi noin 200–400 rottweileria.

 Ulkonäkö 
Jalostuksessa on tavoitteena erittäin voimakas koira, joka on väriltään musta selvästi erottuvin punaruskein merkein. Kooltaan keskikokoisesta suureen ja vankka, ei raskas eikä kevyt, ei korkearaajainen eikä ilmava. Hyvin sopusuhtaisen, tiiviin ja voimakkaan rakenteen ansiosta koirat ovat vahvoja, ketteriä ja kestäviä. Karvapeite on lyhyt ja sileä.

 Pitkäkarvainen rottweiler 
Pitkäkarvainen rottweiler on harvinainen, eikä niitä näe yleisesti. Muunnos ei ole rotumääritelmän mukainen. DNA-testillä voidaan selvittää, onko rottweilerilla pitkäkarvaisen geenimuunnos. Vaikka molemmat vanhemmat olisivat lyhytkarvaisia, saattaa jostain pennusta tulla pitkäkarvainen. (Pitkäkarvaisesta rottweilerista englanniksi)

 Luonne ja käyttäytyminen 
Suomen Rottweileryhdistyksen määritelmän mukaan rottweiler on perusluonteeltaan ystävällinen ja rauhallinen. Samaten se on omistajaansa kiintyvä, kuuliainen, ohjattava ja työhaluinen. Rotumääritelmän mukaan koirarodun käytöksen tulisi olla itsevarmaa, lujahermoista ja pelotonta.Rotumääritelmä Suomen Rottweileryhdistys – Finlands Rottweilerförening ry. Viitattu 24.12.2024 Yhdistyksen mukaan rotu vaatii omistajaltaan johdonmukaisuutta, rotutuntemusta ja peruskoulutusta. Aktiivisena rotuna rottweiler vaatii paljon liikuntaa, toimintaa ja aikaa omistajalta.http://www.rottweiler.fi/Luonteen_rotumaaritelma.htm  LUONTEEN ROTUMÄÄRITELMÄ 18. maaliskuuta 2008 Suomen Kennelliiton mukaan rottweiler soveltuu seura-, palvelus- ja käyttökoiraksi.Rottweiler. Suomen Kennelliitto. Haettu 19.3.2024.

 Alkuperä 
pienoiskuva|Rubensin maalaus Susi ja ketunmetsästys vuodelta 1616 jossa keskellä oleva koira suden kimpussa on selkeästi rottweiler.
Rottweiler lukeutuu yhdeksi vanhimmista roduista: sen alkuperä on roomalaisvallan aikaisissa koirissa, joita käytettiin karjan ajoon ja paimennukseen. Roomalaislegioonien mukana Alppien yli kulkeutui ihmisiä suojelevia ja nautoja ajavia koiria. Rottweilissa, mistä rotu on saanut nimensä, kyseiset koirat risteytyivät paikallisten koirien kanssa. Lopputuloksena syntyi rotu, jota käytettiin etupäässä karjan ajoon ja vartiointiin sekä omistajan ja tämän omaisuuden suojelemiseen. Alun perin se tunnettiin nimellä "Rottweilin teurastajankoira", koska teurastajat kasvattivat sitä. Paitsi erinomainen karjakoira, rodusta kehkeytyi myös vetokoira. 1900-luvun alussa rottweileria alettiin käyttää poliisikoirana, ja se hyväksyttiin virallisesti poliisikoiraksi vuonna 1910.

 Terveys 
pienoiskuva|Rottweiler ukrainalaisessa postimerkissä.

Rodun keskimääräinen elinikä on noin 9 vuotta, kun tarkastellaan vuosina 2011–2025 kuolleita rodun edustajia. Keskimääräistä elinikää laskee merkittävästi jo melko nuorella iällä koirille tulevat syövät. Tyypillisimmät kuolinsyyt ovat vanhuus, syöpäsairaudet sekä luuston ja nivelien sairaudet. Rottweilerin merkittävimmät terveysongelmat ovat lonkkaniveldysplasia, kyynärniveldysplasia, ristisidevauriot, sydänsairaudet ja erilaiset syöpäsairaudet.

Noin 75 %:lla rottweilereista on terveet lonkat (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla A tai B), kun taas kohtalaista tai vaikeaa lonkkaniveldysplasiaa esiintyy 10 %:lla rodun edustajista (Suomen Kennelliiton arvosteluasteikolla D tai E). Luuston sairauksista huolestuttavin on kyynärniveldysplasia. Eriasteista kyynärniveldysplasiaa esiintyy 30 %:lla rodun edustajista.  Rottweilerin PEVISA-ohjelmassa on pakollinen lonkkakuvauslausunto, kyynärkuvauslausunto ja silmälausunto.

Tutkimusten mukaan rottweilerilla esiintyy keskimääräistä rotukoiraa enemmän osteokondroosia kinnernivelessä  sekä eturistisidevaurioita. Sydänsairauksista SAS:in eli aortan ahtauman on todettu olevan rottweilereilla perinnöllinen sairaus. Aortan ahtauma todennetaan varmimmin yli 2-vuotiaalla koiralla sydänultralla, mutta monesti se kuuluu myös auskultaatiossa eriasteisina sivuääninä. Syöpäsairaudet ovat yksi rodun yleisimmistä kuolinsyistä. Rodulla on selkeä alttius ainakin osteosarkoomaan sekä lymfoomaan.

Rottweilerit ovat keskimääräistä koirarotua sisäsiittoisempia. Geenitutkimuksessa vähiten sisäsiittoinen koirarotu oli sekarotuinen ja sen jälkeläisen sisäsiittoisuusluku oli 0,037. Serkusten jälkeläisen sisäsiittoisuusluku on 0,0625 ja täyssisarusten jälkeläisellä luku on 0,25, mikä on melkein sama kuin keskimääräisellä rotukoiralla. Rottweilerin jälkeläisen luku oli peräti 0,34 Sisäsiittoisuus lisää sairastavuutta ja heikentää rodun elinvoimaa.
 Katso myös 
 Sankarikoira Aku
 Dobermanni
 Saksanpaimenkoira

  Lähteet  

 Aiheesta muualla 

Suomen Rottweileryhdistys – SRY
Keskustelua rottweilerista 
Rottweilerin rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)

Luokka:FCI 2 Pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat
Luokka:Mastiffit
Luokka:Saksalaiset koirarodut
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit