Ali Khamenei

Ali Hosseini Khamenei  (; 19. huhtikuuta  1939 Mašhad, Iranin keisarikunta – 28. helmikuuta 2026 Teheran, Iran) oli iranilainen ajatollah ja Iranin hengellinen johtaja. Hän oli Iranin presidentti vuosina 1981–1989. Khamenei valittiin presidentiksi Mohammad Ali Rajain kuoltua pommi-iskussa vuonna 1981 ja korkeimmaksi hengelliseksi johtajaksi ajatollah Khomeinin kuoleman jälkeen vuonna 1989. Iran myönsi Khamenein surmatun 28. helmikuuta 2026 Israelin ja Yhdysvaltojen yhteisten ilmaiskujen yhteydessä.

 Tausta 

Etniseltä taustaltaan Khamenei oli azeri. Khamenei syntyi Mašhadissa ja molemmat hänen vanhemmistaan olivat vahvasti uskonnollisia. Isä toimi pappina. Perheeseen kuului yhteensä kahdeksan lasta, joista Ali oli toiseksi vanhin. Hänen veljistään kaksi toimi myös uskonnollisina johtajina.

Khamenein itsensä mukaan sai 13-vuotiaana ensimmäisen kipinän kohti islamistisia arvoja sekä kohti kapinaa šaahin nepotismia tämän brittikannattajia vastaan, kun militantti hengellinen johtaja Navvab Safavi oli käynyt puhumassa hänen koulullaan. Khamenei opiskeli vuona 1958–1964 useiden kuuluisien šiialaisten oppineiden alaisuudessa Qomissa. Näihin kuului muun muassa Ruhollah Khomeini. Saatuaan opintonsa päätökseen Khamenei alkoi opettaa uskontoa seminaareissa ja yliopistoissa.

Šaahin alettua ajaa uudistuksia ja Irania entistä maallisempaan suuntaan 1960-luvulla, Khamenei (ja joukko muita uskonnollisia johtajia) radikalisoitui. Khamenei joutui vuoden 1963 jälkeen useita kertoja šaahin salaisen poliisin Savakin pidättämäksi. Hän kertoi muistelmissaan kärsineensä Qasrin vankilassa kidutusta ja eristystä, millä oli syvällinen vaikutus häneen.

 Poliittinen ura 
Kun Khomeini lähti maanpakoon, Khamenei pysyi opettajansa lähipiirissä. Islamistivallankumouksen alettua Khamenei nimitettiin vallankumousneuvostoon. Myöhemmin Khomeini nimitti hänet vaikutusvaltaiseksi Teheranin perjantairukouksen johtavaksi imaamiksi.

Khamenei oli mukana perustamassa islamistitasavaltalaista puoluetta, joka asetti hänet sittemmin ehdokkaakseen presidentinvaaleissa. Khamenei valittiin presidentiksi ensimmäistä kertaa vuonna 1981. Hän uusi paikkansa neljä vuotta myöhemmin. Presidentin virka on lähinnä seremoniallinen ja Khamenei joutui vastentahtoisesti nimittämään pääministeriksi Mir-Hosein Musavin. Khamenein ja Musavin väliset suhteet olivat huonot ja he ottivat usein yhteen politiikassa.

Noustessaan presidentiksi Khameneista tuli Iranin ensimmäinen uskonnollinen johtaja, joka valittiin presidentiksi.

 Hengellisenä johtajana 
Khomeinin kuoltua vuonna 1989 asiantuntijoiden neuvosto valitsi Khamenein uudeksi hengelliseksi johtajaksi. Huomionarvoista on se, ettei Khamenei ollut tässä vaiheessa muodollisesti pätevä, koska hän ei kuulunut vanhempaan papistoon. Tätä kierrettiin kuitenkin aiemmin annettuihin fatwoihin vedoten.

 Sisäpolitiikka 
Khamenei kannatti sukupuolierottelua ja vastusti sukupuolten tasa-arvoa, jota hän piti sionistisena salajuonena naisten yhteiskunnallisen roolin korruptoimiseksi. 

Vain kuukausi Khamenein noustua hengelliseksi johtajaksi Iranissa järjestettiin kansanäänestys uuden perustuslain hyväksymiseksi. Uuden perustuslain kirjoittaminen oltiin tosin aloitettu jo Khomeinin kaudella. Perustuslain uudistukset antoivat hengelliselle johtajalle laajemmat toimivaltuudet puuttua Iranin politiikkaan.

 Ulkopolitiikka 
Ulkopolitiikassa Khamenei tunnettiin länsivastaisuudestaan. Hän kieltäytyi toistuvasti vuoropuhelusta Yhdysvaltain kanssa. Hän kritisoi terävästi Yhdysvaltain politiikkaa sekä Irakin sodan aikana että sen jälkeen.

Kaikesta huolimatta Khamenei oli hallinnon ilmoituksen mukaan antanut Iranin ydinasekriisiin liittyen fatwan, joka kieltää ydinaseiden valmistamisen, varastoinnin ja käytön. Fatwan olemassaolosta ei kuitenkaan ole todisteita. Vuonna 2021 Iranin silloinen tiedusteluministeri sanoi, että länsimaiden paineen alla Iran voisi kehittää oman ydinaseen. Fatwa voidaan myös perua uudella fatwalla, ja šiialaisuudessa on yleistä, että uskonnolliset johtajat tekevät uusia tulkintoja jo annetuista fatwoista.

Khameneita syytettiin varsinkin Israelin ja Yhdysvaltain taholta juutalaisvaltion hävittämisen toivomisesta, hänen kutsuttua sitä toistuvasti muun muassa syöpäkasvaimeksi. Khamenei ilmoitti kannattaneensa kansanäänestystä Israelin alueen tulevaisuudesta kaikkien niiden kesken, uskonnosta riippumatta, jotka tai joiden vanhemmat asuivat alueella jo ennen Israelin perustamista vuonna 1948.

Vuonna 2024 Khamenei julkaisi avoimen kirjeen, jossa sanoi palestiinalaismyönteisille mieltä osoittaville opiskelijoille, että nämä ovat uusi vastarinnan akselin haara. Kyseessä ei ollut ensimmäinen kerta. Vuonna 2015 Khamenei julkaisi avoimen kirjeen, jossa hän kehotti länsimaalaista nuorisoa tutustumaan omatoimisesti Koraaniin, jotta näillä olisi ”kunnollinen, oikea ja puolueeton ymmärrys islamista”.

Khamenei kyseenalaisti holokaustin maaliskuussa 2014 pitämässään nawroz-puheessa. Khamenei sanoi: ”Holokausti on tapahtuma, jonka todellisuus on epävarma ja jos se on tapahtunut, on epäselvää, miten se on tapahtunut.”

 Seuraaja 
Khamenei ei nimennyt itselleen seuraajaa. Yksi potentiaalinen vaihtoehto oli Iranin presidentti Ebrahim Raisi. Raisin kuoltua helikopterionnettomuudessa toukokuussa 2024 Khamenein seuraajaksi veikattiin hänen poikaansa Mojtabaa. 

Khamenein ikä ja terveysongelmat kiihdyttivät huhuja hänen seuraajastaan.

 Surmaaminen 

Yhdysvallat ja Israel aloittivat yhteiset ilmaiskut Irania vastaan 28. helmikuuta 2026. Yksi kohteista oli hengellisen johtajan asuinkompleksi, joka tuhoutui pommituksissa. Israelin mukaan tarkoitus oli tuhota Iranin poliittinen johto. Israelilaislähteet kertoivat myöhemmin samana päivänä, että Khamenei olisi tapettu.

Iranin valtiollinen media vahvisti Khamenein tulleen surmatuksi 1. maaliskuuta 2026. Maahan julistettiin 40 päivän mittainen suruaika. Siihen saakka kunnes uusi hengellinen johtaja on virallisesti nimitetty, viran täyttää niin sanottu väliaikainen johtajaneuvosto, johon kuuluvat Masud Pezeškian (presidentti), Gholam-Hossein Mohseni-Eje'i (korkeimman oikeuden puheenjohtaja), Mohammad Bagher Ghalibaf (parlamentin puhemies) ja Alireza Arafi (uskonnollisen johdon edustaja).

Yksityiselämä

Vuonna 1981 Khamenei joutui salamurhayrityksen kohteeksi, minkä johdosta hänen oikea kätensä oli halvaantunut.

Khameneilta leikattiin eturauhassyöpä vuonna 2014.

Äidinkieltensä azerin ja persian lisäksi Khamenei osasi myös sujuvaa arabiaa. Hänellä kerrottiin olleen hyvä lauluääni, minkä lisäksi Khamenei soitti taria.

 Varallisuus 
Iranin viranomaisten mukaan Khamenei eli vaatimattomasti ja ”liikkui köyhien, tarvitsevien, sekä marttyyrien ja veteraanien perheiden seurassa”. Väitettä on kuitenkin pidetty harhaanjohtavana, koska entisenä presidenttinä Khamenei sai eläkettä, joka oli suuruudeltaan 80 prosenttia hänen presidentinaikaisesta palkastaan.

On väitetty, että Khamenein alaisuudessa toimi valtava liiketoiminnan verkosto. Vuonna 2013 tämän arvoksi laskettiin 95 miljardia dollaria eli enemmän kuin Iranin vuotuinen öljyn vienti. Vuonna 2019 arvioitiin liiketoiminnan arvoksi 200 miljardia dollaria. Varallisuutta hallinnoitiin Setad-nimisen organisaation kautta, joka otti muun muassa haltuunsa yksityistä maata ulkomailla asuvilta iranilaisilta ja uskonnollisilta vähemmistöiltä, jotka saatettiin oikeuslaitoksen kautta julistaa ”hylätyiksi”. Tämän jälkeen maat huutokaupattiin eteenpäin. Muita varallisuuden lähteitä olivat öljyn lisäksi myös muuun muassa ehkäisypillerien valmistus ja strutsien kasvatus.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Khamenei.ir 

Luokka:Vuonna 1939 syntyneet
Luokka:Vuonna 2026 kuolleet
*