Akseli Nikula

Akseli Jalmari Nikula (29. lokakuuta 1884 Tammela – 14. tammikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustaja 1914–1917 ja 1940–1945. Nikula oli Kansallisen Edistyspuolueen puheenjohtajana 1947–1950 ja Vapaamielisten Liiton varapuheenjohtajana. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1937, 1940 ja 1943.50-vuotias. Tohtori Akseli Nikula, Helsingin Sanomat, 29.10.1934, nro 292, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 27.10.2024Ylioppilasmatrikkeli 1904 matrikkelinumero 28916

Akseli Nikulan vanhemmat olivat maanviljelijä Aksel Albinus Nikula ja Amanda Karoliina Karo. Nikula oli kaksi kertaa naimisissa. Ensimmäinen puoliso vuodesta 1918 oli Lyyli Hilja Suomensaari. He avioituivat 1918. Lyyli Hilja kuoli 1942. Nikula meni uusiin naimisiin vuonna 1947 Ingrid Paulina Nilssonin kanssa.

Nikula valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1904. Hänestä tuli lääketieteen kandidaatti 1910 ja lisensiaatti 1915. Vuonna 1918 hän valmistui hermo- ja mielitautien erikoislääkäriksi ja täydensi opintoja vielä fysiatriaan 1924. Nikula toimi lääkärinä eri sairaaloissa ja yksityislääkärinä kuolemaansa 1956 asti. Yksityispraktiikan ohella Nikula oli Lapinlahden sairaalassa lääkärinä melkein yhtäjaksoisesti vuodesta 1913 lähtien aina vuoteen 1951 saakka, hoitaen siellä etupäässä oikeusmielitautiopin apulais- ja alilääkärin toimia. Hän oli Helsingin yliopiston oikeuslääketieteellisen laitoksen assistenttina 1919–1923, Savonlinnan kylpylaitoksen mekanoterapeuttisen osaston lääkärinä 1911–1912, Nikkilän mielisairaalan lääkärinä vuonna 1916 ja Helsingin lääninvankilan v.t. lääkärinä 1920. Nikula julkaisi lukuisia lääketieteellisiä tutkimuksia ja kirjoituksia sekä koti- että ulkomaisissa aikakauskirjoissa. Hän täydensi opintojaan laajoilla ulkomaanmatkoilla. Yliopiston konsistorin määräyksestä hän antoi opetusta oikeuslääkeopissa ja oikeuspsykopatologiassa 1920–1922.

Nikula oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1920–1922 sekä jälleen vuodesta 1934 alkaen. Hän oli myös köyhäinhoitohallituksen ja terveydenhoitolautakunnan jäsenenä ja otti osaa Nuorsuomalaisen puolueen ja Kansallisen Edistyspuolueen toimintaan.

Nikula avasi joulukuussa 1928 yksityisen Sanerva-sairaalan Helsingissä Fredrikinkatu 43:ssa. Nimi Sanerva oli otettu suomalaisesta mytologiasta ja merkitsi terveydenhengetärtä. Fredrikinkatu 43:n piharakennuksen toiseen ja kolmanteen kerrokseen sijoitetussa sairaalassa oli alkuvaiheessa 15 vuodepaikkaa. Sairaalaan ei otettu potilaiksi mielisairaita eikä tuberkuloosia ja muita tarttuvia tauteja sairastavia.Uusi helsinkiläinen yksityissairaala Sanerva. Avataan huomenna Antinkatu 15:ssä, Helsingin Sanomat, 16.12.1928, nro 343, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

 Teoksia 
 Mielisairaat ja niiden hoito. Sosialisia käsikirjoja / Suomen sosialihallituksen julkaisemia 1. Helsinki 1918
 Alkoholin vaikutus suvun rappeuttajana. Porvoo 1922
 Beiträge zur Kenntnis der juvenilen Form der familiären amaurotischen Idiotie, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsinki 1922
 Oikeuspsykiatrisia lausuntoja : rikosoikeudellisia tapauksia : degeneroituneet psykopaatit. Otava 1922
 Vapaamielisen ja kansanvaltaisen politiikan asenne nykyhetkellä. Edistyspuolueen Hämeen läänin eteläinen vaalipiiri, Helsinki 1945

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Akseli Nikula : Kokaini ja sen vaarat, Helsingin Sanomat, 20.12.1925, nro 345, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Akseli Nikula : Itsemurhaajien sieluelämästä, Helsingin Sanomat, 22.1.1926, nro 21, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Suomalaiset lääkärit
Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut
Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Nuorsuomalaiset poliitikot
Luokka:Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot
Luokka:Kansallisen Edistyspuolueen puheenjohtajat
Luokka:Hämeen vaalipiiri
Luokka:Vuonna 1884 syntyneet
Luokka:Vuonna 1956 kuolleet