Lauritsala

Lauritsala on entinen Suomen kauppala. Kauppala lakkautettiin 1. tammikuuta 1967 ja liitettiin osaksi Lappeenrantaa. Nykyinen Lauritsalan kaupunginosa käsittää vain entisen kauppalan keskustan.

Entisen Lauritsalan kauppalan alueella on noin 13 000 asukasta ja siellä sijaitsevat Kaukaan tehtaat ja osa Saimaan kanavaa. Lappeenrannan keskustaan on matkaa noin neljä kilometriä. Alueella on vanhoja omakoti- ja kerrostalokortteleita, joissa on myös uudisasutusta.

Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Lauritsalan taajamat olivat Mustola (341 asukasta, osittain Lappeen puolella) ja Mälkiä (322 asukasta). Lappeenrannan ja Lauritsalan keskustat olivat kasvaneet yhteen (nykyiseltä nimeltään Lappeenrannan keskustaajama, 32 174 asukasta). Lisäksi osa Lappeen kunnan Laihian asuintaajamasta ulottui Lauritsalan puolelle.
alt=Värillinen ilmakuva Lauritsalan kauppalan keskustasta noin vuosilta 1959-1962|pienoiskuva|Lauritsalan kauppalan keskusta ilmasta. Ajan kuva, valokuvaaja Virtanen, Pekka V. 1959-1962 Etelä-Karjalan museo

 Kauppalan synty 

Lauritsalan kauppala syntyi Saimaan metsävarojenRiska, Leena: Lauritsalan kauppalan historia. [Lappeenrannan kaupunki], 1996.  s. 25 Viitattu 12.1.2022 sekä Saimaan kanavan ja rautatien tarjoamien liikenneyhteyksien takia seudulle asettuneiden tehtaiden ja sahojen ympärille kasvaneesta teollisuusyhdyskunnasta.Riska s. 13

Lauritsalan kartano, joka oli Lappeen pitäjän suurimpia ja parhaiten hoidettuja maatiloja, harjoitti puutavarakauppaa, ja sen mailla Saimaan rannalla nykyisen Saimaan kanavan suulla sijaitseva ihanteellinen luonnonsatama Riska s. 15 tunnettiin merkittävänä puutavararahdin keskuksena jo 1800-luvun alkupuoliskolla.Riska s. 14 Kun Saimaan kanava valmistui v. 1856 Riska s. 17 ja Pietarin radan Simolan haararaide vuonna 1887, seudun elinkeinoelämä alkoi vilkastuaRiska  s. 21 Vuonna 1890 Mäntsälässä Kaukaankosken rannalla sijainnut Kaukaan lankarullatehdas muutti Saimaan rannalle Parkkarilaan ja seuraavana vuonna Norjasta Suomeen siirtyneet veljekset James ja Thomas Salvesen perustivat Lauritsalan kartanon maille Varkaansaareen sahan.Riska s. 26   Myöhemmin Kaukas Oy perusti rullatehtaansa viereen kaksi sulfiittiselluloosatehdasta ja höyrysahan.Riska  s. 33 Salvesenit myivät sahansa Kaukaalle v. 1916.Riska  s. 49

Suurteollisuuden tulon myötä alkoi voimakas väestönkasvu, joka jatkui seuraavina vuosikymmeninä, niin että alueen väestö kasvoi 520 hengestä (v. 1890)Riska  s. 27 yli kymmenkertaiseksi siihen mennessäRiska s. 204Riska s. 231, kun Lauritsala valtioneuvoston päätöksellä irtautui Lappeen kunnasta itsenäiseksi kauppalaksi vuoden 1932 alusta alkaenRiska s. 209

 Kauppalanosat 
pienoiskuva|Kartta Lappeenrannasta ja Lauritsalasta vuonna 1965. Vuonna 1932 perustettuun Lauritsalaan liitettiin alun perin Lappeesta Lappeenrantaan siirrettyjä Pappilanniemen pohjoispuolen saaria osana aluevesijärjestelyjä vuonna 1952. Lauritsala ja Lappee pakkoliitettiin osaksi Lappeenrantaa vuonna 1967.
Lauritsala pysyi koko kauppalana olonsa ajan pientaloalueena. Kauppalassa oli ainoastaan kuusi yli kolmekerroksista asuinrakennustaRiska  s. 69, joista korkeimpana keskustaan vuonna 1956 rakennettu arkkitehti Olli Kivisen suunnittelema seitsenkerroksinen Tornitalo.  Kauppalan koko pinta-alasta maa-alueita oli 24, 7 km² ja loput 10, 9 km² vesialueita.Riska s. 66 Ensimmäisen asemakaavan (1947) laativat Birger Brunila ja W. G. Palmqvist.Riska  s. 63 Kaavoitusta jatkoivat uusien kauppalanosien ja kaavamuutoksien tullessa ajankohtaisiksi Paavo-Henrik Salminen (Mälkiä 1949)Riska  s. 69 ja Olli Kivinen (mm. Mustola)Riska  s. 69 , joka suunnitteli myös kauppalaa koskevan yleiskaavan.Riska  s. 69

Kauppalaa sähköistettiin vielä 1930-luvun loppupuolella.Ventola, Seija & Lauritsala-seura (yhdistys)(2021). Hiirelässä pamahti ja muita muistoja palveluista Lauritsalan kauppalassa: Kuvia, tietoja ja paikallishistoriaa yhteistyössä nykyisten ja entisten lauritsalalaisten kanssa. Lauritsala-seura ry. s. 17 Viitattu 12.1.2022 ja vesi- ja viemäriverkoston rakentaminen jatkui useassa vaiheessa läpi koko Lauritsalan kauppala-ajan.Riska . s. 90 Kaavoitus, teiden ja kunnallistekniikan rakentaminen toivat uusia asukkaitaRiska  s. 92 ja lisäsivät taloudellista toimeliaisuutta. Ventola s. 18

 Kauppalan länsiosassa sijaitseva Parkkarila sai nimensä alueella sijainneesta Parkkarilan (vanh. Barkkarila) tilastaRiska  s. 70, jonka Kaukas osti tehtaidensa ja tuotantolaitostensa rakentamista vartenRiska . s. 25 
 Parkkarilan itäpuolella Saimaan rannassa oleva Kaukas käsitti Kaukaan tehtaiden tehdasalueen ja tehtaan työläisille ja toimihenkilöille rakentaman asutusalueen palveluineen.Riska  s. 71 
 Tirilä, josta tuli kauppalan runsasväkisin osa, syntyi Lappeen Tirilän kylän Pekkasen ja Tirilän talojen maista, jotka liitettiin kauppalaan sitä perustettaessa.Riska  s. 72 Myöhemmin kauppala osti sieltä myös Osuusliike Onnin maatilan.Riska  s. 73 
 Kauppalan keskustasta suurin osa oli Luukkaan tilan mailla. Nimi Luukkaa säilyi asukkaiden käytössä virallisemman nimen Lauritsalan keskuskauppalanosa rinnalla Riska s. 76. Luukkaanrinnettä, jolla sijaitsi seudun vanhinta asutustaRiska  s. 79, pidettiin keskeisyytensä vuoksi yhtenä kauppalan parhaista asuntoalueista.Riska  s. 77
 Hakali syntyi Lauritsalan sahan työläisten Hartikkalan kylässä olevan Hakalin tilan maille rakentamasta tiheästi asutusta puutaloyhdyskunnastaRiska  s.  30 Siitä kasvoi väestöltään kauppalan suurimpiin kuuluva osa.Riska  s. 31 
 Lapvesi perustettiin 1930-luvulla Tirilän ja Hakalin väliselle  metsäiselle alueelle, jolla sijaitsi rullatehtaan  Jahvetti Palmroosin omistama Pikkalan tila.Riska  s. 85 
 Hartikkala perustettiin 1950-luvun lopulla Hakalin eteläpuolelle jakamalla Hakalin alue kahteen osaan.Riska  s. 82 
 Lauritsalan sahan alueen, josta myöhemmin tuli Kanavansuu, 1890-luvulla alkunsa saanut asutus laajeni jo 1920- ja luvuilla Kaukaan tehtaan työväelleen rakentamilla asunnoilla, ja se erotettiin 1950-luvulla keskuskauppalasta omaksi kauppalanosakseen.Riska  s. 67 
 Mustola oli alun perin Lappeen pitäjän vanha kyläRiska s. 30Riska  s. 30 Ahola s. 37  jonne Saimaan kanava,Mustolan sulku ja aina 1960-luvulle saakka toiminut kuuden laivan kuivatelakka (allastelakka)Koistinen, Pertti (1968). Vanha ja uusi Saimaan kanava,                               Tammi 1968 s. 77 sekä vuonna 1896 valmistunut Mustolan kansakouluBertus, Paula. & Korhonen, Ilkka. (1996). Mustolan koulu 1896-1996: Historiaa ja nykypäivää. [Lappeenrannan kaupunki]. s. 5 toivat lisää asukkaita.Murto, T. G.: Lappeen pitäjän historia 2. Vuodesta 1784 nykypäiviin. Lappeenranta : Lappeen kunta, 1929, s. 281  2. maailmansodan jälkeen kanavan länsipuolelle asettui siirtokarjalaisiaRiska  s. 88Riska s. 384 mutta Mustolaan laadittiin vasta vuonna 1955 asemakaava, johon kuului mm. pieni asuinalue kanavan itäpuolella Mustolan kansakoulun tuntumassaRiska  s. 88Riska  s. 89. 
 Mälkiä kauppalanosana syntyi v. 1949, kun Kaukaan tehtaan omistamalle mäntymetsää kasvavalle alueelle Pontuksen kaivannon läheisyyteen Saimaan kanavan Mälkiän sulun itäpuolelle kaavoitettiin tehtaan aloitteesta pientaloalue ammattitaitoisen työväen saamiseksi palvelukseenRiska . s. 87  
 Pajarila oli kauppalanosista pienin.Riska  s. 91. Kauppala osti sieltä jo vuonna 1932 maatilan kunnalliskotia varten Riska s. 297 ja se valmistui v. 1948.Riska  s. 300. Pajarilan asukkaista suuri osa kuului kunnalliskodin henkilökuntaan.Riska  s. 93

 Väestö 
Valtaosa kauppalan asukkaista sai elantonsa puu- ja paperiteollisuudesta.Riska  s. 93  Suurin  osa kuului työväestöönRiska  s. 93 Riska s. 99, jota asui eniten Parkkarilassa, Hartikkalassa ja Tirilässä. Myös kasvava ammattityöläisten ryhmä hakeutui  asumaan Kaukaan tehtaan läheisyyteenRiska  s. 102. Toimihenkilöt, joiden osuus väestöstä kaksinkertaistui 40-luvulta lähtien suosivat asuinpaikkana varsinkin Parkkarilaa ja Luukaan keskuskauppalanosaa.Riska  s. 98 Maatalousväestöstä, jota oli vähiten, suurin osa asui Hartikkalassa ja Tirilässä  sekä Mustolassa.Riska  s. 97 Syksyllä 1947 Lauritsalaan sijoitettiin  1088 siirtokarjalaista, joille muodostettiin Mustolaan kanavan länsipuolelle yhdeksän viljelystilaa, 26 asuntotilaa ja kymmenen tonttia.Riska   s. 383

 Hallinto ja talous 
pienoiskuva|Lauritsalan kauppalan 25-vuotisjuhla, valtuuston istunto kauppalantalolla valtuustosalissa. Kuvapaja. Etelä-Karjalan museo
Lauritsalan kauppalan vuonna 1931 perustettu järjestelytoimikunta, jossa oli tehtaiden ja sahojen, työväestön ja maanviljelijöiden edustus Riska s. 213 organisoi kauppalan hallinnolliset laitokset. Lainsäädäntö vaati kauppalalta enemmän kuin maalaiskunnalta, mutta vähemmän kuin kaupungilta. Kauppalaan ei tarvinnut perustaa esimerkiksi raastuvanoikeutta, maistraattia, ulosottovirastoa eikä poliisilaitosta ja vankilaa eikä palkata vakinaista palokuntaa. Tulli- ja satamamaksujen perintä ei rasittanut kauppalaa, kun taas kansakoulujen  valtionapu oli usein kauppalalle edullisempi.Riska  s. 214

Kauppalan perustaminen vaati myös omaisuudenjaon Lappeen ja Lappeenrannan kanssa.Riska  s. 210 Lauritsala sai 30 prosenttia jaettavista varoista ja ryhtyi viipymättä järjestämään kunnallishallintoaanRiska  s. 210.Lauritsalan kauppalanhallinnosta vastasivat ylimpinä kauppalanjohtaja, vuosittain valittuRiska  s. 221 kauppalanhallitus, vaaleilla valittu kauppalan valtuusto ja 13 kunnallista lautakuntaa.Riska  s. 214 Valtuuston puheenjohtajana toimi vahtimestari Artturi Komppa (sdp) yhtäjaksoisesti vuoteen 1953 ja hänen jälkeensä kirvesmies Hugo Pöljö (sdp) vuoteen 1966 saakka.Riska  s. 221 Kauppalan virastot toimivat aluksi vuokratiloissa Lauritsalan sahan vanhassa kestikievarirakennuksessaRiska s. 225 , mutta arkkitehti Erkki Huttusen suunnitteleman kauppalantalon valmistuttua ne pääsivät uusiin tiloihin vuoden 1936 alussaRiska . s.228 Kauppalantalossa oli kauppalanjohtajan asunto.Riska . s.228 1930-luvulla kunnalliselämän johdossa olivat sosialidemokraatit, ja sosialidemokraattien edustus valtuustossa säilyi vahvana myös seuraavina vuosikymmeninä.Riska  s. 411. Vaalipiirien lukumäärä kasvoi kuuteen.Riska  s. 417-418 Vuoden 1964 kunnallisvaalit jäivät kauppalan viimeisiksi.Riska  s. 424. 

Kauppalan alueella sijainneet suuret teollisuuslaitokset tuottivat verotulojaRiska  s. 234, mutta laskusuhdanteiden aikana kunnallistaloutta rasittivat suuret työllisyysmenotRiska  s. 234. Verontasausrahaston avulla järjestettiin työllisyystöitä mm. vesi- ja viemäriverkoston rakentamisessa ja teiden parantamisessaRiska  s. 235 sekä julkisten rakennusten työmaillaRiska  s. 238. V. 1959 työllistämisvelvoite siirtyi valtiolle.Riska  s. 240.

 Kauppalanjohtajat 
Sosialidemokraatit suurimpana valtuustoryhmänäRiska  s. 411 valitsivat kauppalalanjohtajat. Kauppalanjohtajien varamiehenä toimi pitkäaikainen kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen, maanviljelijä Anton Hirvisaari (Sdp)Riska  s. 221

Viipurilainen Santeri Jacobsson, joka oli toiminut  kirjakauppa- ja sanomalehtialalla sekä kunnallisen sosiaalitoimen johtotehtävissä, edusti näkemyksiltään sosialidemokratian vasenta laitaa.Riska   s. 217 Hänen kautensa kauppalanjohtajana kesti vuodesta 1932 vuoteen 1940. jolloin hän siirtyi Ruotsiin hoitamaan Suomen huollon tehtäviäRiska s. 218 ja kauppalanhallitus nimitti Anton Hirvisaaren tilapäisesti  kauppalanjohtajan tehtävään.Riska  s. 394  J.F. Aalto astui virkaan lokakuussa 1940 ja oli siinä kuolemaansa saakka vuonna 1946.  Aalto oli Viipurin entinen apulaiskaupunginjohtaja ja toiminut Kansan työn ja Suomen sosialidemokraatin päätoimittajana sekä kansanedustajana. Hänen sairauslomansa aikana toimi sijaisena jälleen Anton Hirvisaari. Riska  s. 393  Riska  s. 394 Tamperelainen sos.dem-puolueen tannerilaista linjaa edustava Toivo Mansner hoiti kauppalanjohtajan virkaa vuosina 1947-1955. Mansner työskenteli toimittajana Kansan lehti -sanomalehdessä, oli mukana kunnallispoliitiikassa ja toimi vielä kauppalanjohtajanakin kansanedustajana.  Hän siirtyi Lauritsalasta Imatran kauppalanjohtajaksi.Riska  s. 394 Mansnerin lähdön jälkeen Anton Hirvisaari sijaisti taas muutamia kuukausia kunnes kauppalanjohtajan virkaan valittiin Porin rakennus- ja kiinteistösihteeri Osmo Anttila.Riska . s. 396 Hän oli virassa vuodesta 1957 vuoteen 1962 siirtyen  sitten Hyvinkään kaupunginjohtajaksi.Riska  s. 397 Leo Mether, joka siirtyi Lauritsalaan Karhulan kauppalansihteerin toimesta oltuaan aikaisemmin myös Mikkelin apulaiskaupunginsihteerinä, oli myös sosialidemokraatti. Hän toimi kauppalan historian viimeisenä kauppalanjohtajana vuodet 1962-1966, jolloin hänestä kuntaliitoksessa tuli Lappeenrannan sosiaalinen apulaiskaupunginjohtaja.Riska  s. 397Kuka kukin on s. 590 

 Palvelut 
alt=Lauritsalan kirjaston lainaussali, asiakkaita, kirjahyllyjä, kortistolaatikosto, takaseinän seinämaalaus|pienoiskuva|Lauritsalan kirjaston aikuistenosasto. Kuvapaja. Etelä-Karjalan museo
Kauppalan palveluja kehitettiin ripeästi.Riska  s. 284 Siellä toimi viisi kansakouluaRiska  s. 250 ja jatkokoulu, joka muuttui kansalaiskouluksi.Riska  s. 261  Keskuskansakoulu yli tuhannelle oppilaalle valmistui v. 1957; rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Martikainen & Ypyä.Riska  s. 255 Kaukaan tehtailla oli myös pieni ruotsinkielinen kansakoulu.Riska   s. 248 Oppikoulu kauppalaan saatiin v. 1953, kun Lauritsalan yhteiskoulu aloitti toimintansa ensin Kaukaan kansakoululla ja myöhemmin laajenevassa koulukeskuksessa.Riska   s. 269 Riska s. 270 Riska s. 271 Kansakoulunopettajien ohjaama koululaisten kesäsiirtola Laihialla Lappeen kunnan puolella aloitti v. 1934Riska  s. 292 

Kirjasto, jolle Lappeen kunta lahjoitti pesämunaksi Tirilän työväenyhdistyksen kirjakokoelman. toimi ensin kauppalantalossa, mutta sai vuonna 1951 oman arkkitehti Ragnar Ypyän suunnitteleman ihastusta herättäneen oman kirjastotalon.Riska   s. 277 Kirjasto laajensi toimintaansa Kaukaalle ja Mustolaan. Riska s. 274

Lappeenrannan-Lauritsalan työväenopisto syntyi Viipurin työväenopiston siirryttyä seudulle v. 1940. Lauritsalassa se toimi jatkokoululla ja työväentalojen tiloissa.Riska  s. 264
pienoiskuva|Lauritsalan terveystalo, sisäänkäyntijulkisivu. Pekka V.  Virtanen. Etelä-Karjalan museo
Terveydenhuollosta paikkakunnalla oli perinteisesti huolehtinut Kaukaan tehdas, jolla oli oma sairaala lääkäreineen ja hoitajineen sekä synnytyslaitos ja neuvola. Riska s. 280  Kauppalan terveydenhuolto järjestettiinkin yhteistyössä Kaukaan kanssa.  s. 281 Kauppalanlääkärin  lisäksi palkattiin koululääkäriRiska  s. 282 ja perustettiin kätilön, sairaanhoitajan ja koulusairaanhoitajan virat.Riska s. 280 Hammaslääkäri, joka hoiti niin aikuisten kuin koululaisten hampaat, aloitti Luukkaalle perustetussa sairasapukeskuksessa v. 1934.Riska  s. 283 Pitkäaikaisena hammaslääkärinä palveli Kerttu Somer. Riska s. 285 Ajanmukainen terveystalo, jonne kunnallinen terveydenhuolto siirrettiin, valmistui v. 1953 (arkkitehtitoimisto Martikainen & Ypyä)Riska  s. 288

Kauppalassa toimi kaksi kunnallista ja kaksi tehtaan ylläpitämää lastentarhaaRiska  s. 291 ja lastenkoti. Riska s. 290

Lauritsalan vanhukset hodettiin vuoteen 1947 saakka Lappeen kunnalliskodissa Pelkolassa.Riska s. 297 kunnes tuli kauppalan oman kunnalliskodin rakentamisen vuoro. Pajarilaan valmistunut aikansa uudenaikaisimpiin kuulunut kunnalliskoti vihittiin käyttöön v. 1948.Riska   s. 299 Riska  s. 300

Omaa mielisairaalaa ei katsottu tarpeelliseksi, vaan ostettiin sairaspaikkoja Rauhan piirimielisairaalasta Imatralta.Riska  s.294

Palotoimi perustui vapaapalokuntiin, joita oli seudun tehdaslaitoksilla ja Tirilässä ja Hakalissa. Riska  s. 397 Ajanmukainen paloasema saatiin v. 1960 kunnostamalla Hakalin kansakoulun tyhjäksi jäänyt rakennus, koulun muutettua koulukeskukseen. Kauppalan kaksi paloautoa saivat sieltä asianmukaiset tallit.Riska  s. 348

 Palveluyritykset 
Asukkaiden arkipäivän tarpeisiin vastaavia helposti saavutettavia eri toimialojen yrityksiä ruokakaupoista erikoisliikkeisiin syntyi kauppala-aikana tavattoman runsaasti. Elintarvikkeita,  päivittäis- ja kestokulutustavaroita tarjosivat eri kauppalanosissa niin osuusliikkeiden Onni ja Yhtymä laajat myymäläverkostot kuin lukuisat yksityiset kauppiaat.Ventola s. 147  Keskuskauppalanosaan rakennettiin kaavoituksen myötä suurempia liiketilojaVentola s. 11, mutta kuten Seija Ventola toteaa historiikissaan  Hiirelässä pamahti ja muita muistoja palveluista Lauritsalan kauppalassa seuraavaa: ”...monet kaupat sijaitsivat melko pienissä rakennuksissa, vuokrahuoneissa ja omistajiensa talossa. Liikkeiden siistydestä pidettiin kuitenkin kiinni.” Ventola s. 18 Samassa teoksessa hän kiinnittää huomiota naisyrittäjien suureen määrään listaten yhteensä 101 naisyrittäjää, joiden joukossa oli 20 parturi-kampaamoa ja 14 ompelijaa ja kutojaa.Ventola s. 174–175 Ammattiautoilijat ja linja-autoyrittäjät olivat tärkeä yrittäjäryhmä, koska yksityisautoilu alkoi yleistyä vasta 1960-luvulla.Ventola s. 78 Siirtokarjalaiset perustivat myös erilaisia yrityksiä.Ventola s. 175 

 Järjestö- ja harrastustoiminta 
pienoiskuva|Lauritsalan urheilukenttä talvella, pikaluistelurata ja yleisöä. Virtanen, Pekka V., valokuvaaja. Etelä-Karjalan museo
Kauppalassa toimi useita urheilu- ja voimisteluseuroja, joita se yksimielisesti ja runsaskätisesti avusti ja joille se tarjosi harjoittelupaikkoja.Riska s. 332 s. 333 Kauppalan työllistämistöinä rakennettu urheilukenttä oli käytössä jo kesällä vuonna 1938. s. 317 ja sitä laajennettiin myöhemmin 1950-luvulla. s. 319 Kauppalan tukeman, talkoovoimin rakennetun tekojääradan ansiosta jääkiekkoseura SaiPa pääsi mestaruussarjaan. s. 330

Uintiharrastusta kauppala edisti rakennuttamalla 1940- ja 1950-luvuilla uimalan, kunnostamalla uimarantoja ja järjestämällä uimakouluja. Riska s. 321 Valitettavasti veden laatu huononi jyrkästi paperiteollisuuden takia ja niistä useimmat jouduttiin sulkemaan.Riska   s. 325

Lasten ja nuorten suuren suosion saavuttivat MLL:n paikallisyhdistyksen tehtaalla ja sahalla järjestämät urheilun ja liikunnan kesäkurssit, joita veti Saipan pitkäaikainen toiminnanjohtaja Osmo Meilahti.Riska  s. 316 

Lauritsalan työväennäyttämön toiminta oli vilkasta 1940- ja 1950-luvuilla.Riska  s. 432 Kauppalassa vanhastaan toimineiden työväenyhdistysten ja vapaapalokuntien sottokuntien ja kuorojen ja muun musiikkielämän kokoajaksi ja koordinaattoriksi perustettiin 24 yhdistyksen yhteistyönä musiikkikannatusyhdistys vuonna 1946. Sen  piirissä harjoittelevista ja esiintyvistä soittokunnasta ja kuoroista tuli suosittuja.Riska s. 434

Kauppalan perustaminen vilkastutti paikkakunnalla jo pitkään vaikuttaneiden työväenjärjestöjen toimntaaiRiska  s. 106. Naisjaostojen ohjelmassa oli kotitalousneuvonta keskeisellä sijalla.Riska  s. 183 Porvarillisista naisjärjestöistä Lauritsalassa näkyvimpiä olivat Lotta Svärd ja Martat. Riska  s. 183 Sotaa edeltävänä syksynä naisjärjestöjen toiminta tiivistyi yhteisessä kauppalan rahoittamassa ompelupiirissä, joka tuki kertausharjoituksiin osallistuvien miesten perheitä mm. valmistamalla lämpimiä vaatteita.Riska  s. 145Sodan jälkeen Martat laajensivat toimintaansa ja mm. Mustolassa oli marttakerhon lisäksi kokoontumisia myös ”pikkumartoille” (marttatytöt) Riska s. 185 Siirtokarjalaisilla oli Karjala-seuran alaosasto Saimaan kanavan karjalaiset ry. 

Partiotoiminta virisi seurakunnan pastorin Veli-Valio Kaukovaaran aloitteesta jo välirauhan aikana 1940, kun perustettiin lippukunta Lauritsalan siniveljet. Tyttölippukunta Sinisiskot aloitti toimintansa rauhan solmimista seuraavana vuonna 1946. Riska s. 366

 Seurakunta 
pienoiskuva|Lauritsalan kirkkona toiminut vanha seurakuntatalo. Virtanen, Pekka V., valokuvaaja. Etelä-Karjalan museo
Lauritsalan oman seurakunnan perustaminen lykkäytyi kaikkien väestöryhmien kannatuksesta huolimatta vuoteen 1951 Riska s. 429 lähinnä Lappeen seurakunnasta johtuvista talouteen liittyvistä syistä.Riska s. 427 Lappeen emoseurakunta perusti teollisuusalueita varten papin viran, jota hoitivat ensin Olavi Tarvainen ja hänen jälkeensä Veli-Valio Kaukovaara,Riska s. 427 ja rakennutti vuonna 1934 Lauritsalaan seurakuntatalon, joka toimi sittemmin vuosien ajan kirkkona.Riska s. 429 Uudesta kirkkorakennuksesta järjestettiin jo vuonna 1958 suunnittelukilpailu, jonka voittivat Toivo Korhonen ja Jaakko Laapotti. Taivaan valo -nimisen kirkon rakentaminen kuitenkin siirtyi, ja se valmistui vasta pari vuotta kauppalan lakkauttamisen jälkeenRiska s. 430 Tulevan kirkon läheisyyteen keskuspuistoon sijoitettiin vuonna 1966 kauppalan taidehankinnoista kohutuin, kuvanveistäjä Kauko Räsäsen veistos Särkynyt enkeli, tunnetummalta nimeltään Reikäenkeli.Riska s. 436

 Sota-aika 1939–1944 
Talvisodan aikana kauppalaa ja sen teollisuuslaitoksia pommitettiin satoja kertoja.Riska  s. 362 Kauppalantalo, koulut ja suuri osa muista julkisista rakennuksista otettiin puolustusvoimien käyttöönRiska s. 256 

Jatkosodan sytyttyä kauppalan väestöstä evakuoitiin noin 2 000 henkeä Mäntyharjulle, Tyrnävälle Riska s. 371 ja HauholleRiska  s. 372 Kun kauppala Kannaksen suurhyökkäyksen alettua julistettiin sotatoimialueeksi, evakuoitiin myös kauppalan irtain omaisuus Länsi-Suomeen s. 379. Kaukaan tehtaiden arvokkaimmat koneet kuljetettiin niin ikään turvaan Saimaan vesistöä pohjoiseen.Riska  s. 379

Elin- ja muiden tarvikkeiden puute ja säännöstely jatkui 1950-luvun alkupuolelle saakka, samoin Lauritsalan kansanhuoltolautakunnan toiminta.Riska  s. 391

 Alueliitos ja kauppalan lakkauttaminen
Valtioneuvosto päätti liittää Lauritsalan kauppalan ja Lappeen kunnan Lappeenrannan kaupunkiin vuoden 1967 alusta lähtien.Riska s. 454 Lauritsala ja Lappee valittivat päätöksestä KHO:een, joka äänestyksen jälkeen hylkäsi valituksen. Riska s. 456 Lauritsalan 35 vuotta itsenäisenä kauppalana päättyivät pakkoliitokseen. Riska s. 456

 Lähteet 
 eKarjala maakuntaportaali 
 Paperiliiton Lauritsalan ammattiosasto 
 Riska, Leena: Lauritsalan kauppalan historia. [Lappeenrannan kaupunki], 1996
 Lauritsalan Kauppala
 Teija Ahola Fm: ”Liite 5 Lauritsalan keskustan 30-luvun funkista ja 1950-luvun modernismia edustavia rakennuksia”, Lauritsala-talon eli entisen Lauritsalan kauppalantalon rakennushistoriaselvitys Raportti. Selvitystyö Ahola, Mikkeli Lappeenrannan kaupunki,  9.5.2016, täydennetty 17.5.2016. Teoksen verkkoversio. 
 Ventola, Seija & Lauritsala-seura (yhdistys)(2021). Hiirelässä pamahti ja muita muistoja palveluista Lauritsalan kauppalassa: Kuvia, tietoja ja paikallishistoriaa yhteistyössä nykyisten ja entisten lauritsalalaisten kanssa. Lauritsala-seura ry.

 Laihia, Mälkiä, Kanavansuu - Lappeenrannan kaupunki 
 Koistinen, Pertti (1968). Vanha ja uusi Saimaan kanava, Tammi 1968
 Bertus, Paula. & Korhonen, Ilkka. (1996). Mustolan koulu 1896-1996: Historiaa ja nykypäivää. [Lappeenrannan kaupunki]
 1888 Matkasuuntia Suomessa no 1 Kansalliskirjaston digitaaliset kokoelmat 
  Murto, T. G.: Lappeen pitäjän historia 2. Vuodesta 1784 nykypäiviin. Lappeenranta : Lappeen kunta, 1929
 Kuka kukin on (Aikalaiskirja) : Who's who in Finland / 1978, s. 53 runeberg.org
 SaiPan tarina alkoi Kaukaan tehtaan kesäkerhosta – "Joukkueen nousu oli rakettimainen" Yle Uutiset. 17.9.2016
 Kauppalakunnan toiminnan päätösjuhla Lauritsalassa. Karjalainen, 29.12.1966

Viitteet

 Kirjallisuutta 
 Ventola, Seija (toim.): Hiirelässä pamahti ja muita muistoja palveluista Lauritsalan kauppalassa. Lauritsala-seura 2021.

 Aiheesta muualla 
 Lauritsalan kauppala -verkkonäyttely Etelä-Karjalan museo.


*