Toivo Särkkä

{{Ohjaaja
 | nimi                   = Toivo Särkkä
 | kuva                   = Toivo Särkkä.jpg
 | kuvankoko              = 
 | kuvateksti             = 
 | syntymäaika            = 20. marraskuuta 1890
 | syntymäpaikka          = Mikkeli, Suomen suuriruhtinaskunta
 | aktiivisena            = 
 | kuolinaika             = 
 | kuolinpaikka           = Helsinki, Suomi
 | oikea nimi             = 
 | muut nimet             = 
 | ammatti                = ohjaajatuottajatoimitusjohtaja
 | puoliso                = 
 | kotisivu               = 
 | tunnetuimmat ohjaukset = Kulkurin valssi (1941)
 | imdb                   = 0845290
 | elonet                 = 713127
 | amg                    = 
 | tietokanta-os          = 
 | tietok-nimi            = 
 | palkinnot              = 
Parhaan lyhytelokuvan Jussi (1948)
 Uskolliset ruskeat silmät 
Parhaan ohjauksen Jussi (1950)
 Katupeilin takana 
Parhaan tuottajan Jussi (1955), (1956)
Nukkekauppias ja kaunis Lilith
Tuntematon sotilas}}Toivo Jalmari ”T. J.” Särkkä, "maisteri Särkkä", (alk. Toivo Hjalmar Silén'''; ) oli suomalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hän oli Suomen Filmiteollisuus -yhtiön toimitusjohtaja.

Tunnetuimpia Särkän ohjaamia elokuvia ovat muun muassa Suomisen perhe, Helmikuun manifesti, Kulkurin valssi, Vaivaisukon morsian, Nuoruus sumussa, Katupeilin takana, Hilja – maitotyttö, Juha, Kuu on vaarallinen ja Ihana seikkailu. Juha oli ensimmäinen suomalainen kokoillan värielokuva, ja se oli CinemaScope- eli laajakangasmenetelmällä kuvattu.

 Ura 
Särkkä kirjoitti ylioppilaaksi 1911 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon pääaineenaan venäjän kieli vuonna 1914.  Hän aloitti jatko-opinnot oikeustieteellisessä tiedekunnassa, mutta jätti ne kesken. Hänet promovoitiin maisteriksi itsenäisessä Suomessa 1919. Ennen elokuvauraansa hän toimi pankinjohtajana ja toimitusjohtajana Kotimaisessa Työssä. Särkästä käytettiin usein nimitystä "maisteri Särkkä", kuten hänen tuottamiinsa elokuviin paljon musiikkia säveltänyt Toivo Kärki muistelmissaan kertoi.Kärki & Niiniluoto 1982, s. 165

Oy Suomen Filmiteollisuuden perustajaomistajan Erkki Karun kuoltua Särkkä otti yhtiössä johdon. Hän tuotti kaikkiaan 233 ja ohjasi 49 kokoillan elokuvaa. Hän on yhä eniten kokoillan elokuvia tuottanut ja ohjannut suomalainen. Särkkä laati itse käsikirjoituksen 40 elokuvaan.Mitä missä milloin, Kansalaisen vuosikirja 1976, s. 339. Helsinki: Otava, 1975. .

Toivo Kärjen mukaan Särkkä ei ollut musikaalinen mutta halusi elokuvat täyteen musiikkia. Se sai aikaan riitoja Kärjen ja Särkän välille: "Piti vain olla kovasti ääntä ja meteliä, silloin kaikki oli hänestä hyvin." Särkkä halusi Hollywood-tyylistä musiikkia ja suuria orkestereita. Hänellä oli sopimus Helsingin teatteriorkesterin kanssa. Myöhemmin Särkkä antoi Kärjelle vapaat kädet, kun rallifilmit alkoivat tuottaa hyvin.Kärki & Niiniluoto 1982, s. 162–163

Vuonna 1965 Särkkä haki Suomen Filmiteollisuuden konkurssiin. Siihen vaikuttivat television kilpailu, suhdanteiden heikkeneminen ja näyttelijöiden lakko.

Tuntematon sotilas
Ohjaaja Armand Lohikoski ja säveltäjä Toivo Kärki ehdottivat Särkälle Väinö Linnan suurmenestykseen nousseen romaanin Tuntematon sotilas filmaamista heti kirjan ilmestyttyä. Lohikosken mukaan Särkän reaktio ehdotukseen oli jyrkkä. Särkkä sanoi ehdotuksen olevan suoranainen henkilökohtainen loukkaus häntä, ”sinivalkoista miestä” kohtaan ja romaanin  olevan ”siivoton ja suomalaista sotilasta ja lottaa häpäisevä”. Kun muutkin henkilöt olivat suositelleet Särkälle Linnan romaanin filmaamista, Särkkä pestasi ohjaajaksi Edvin Laineen ja musiikin säveltäjäksi Ahti Sonnisen. Lohikoski totesi, että Kärjelle ja hänelle ”ei jäänyt koko hommasta edes luuta kaluttavaksi”.Armand Lohikoski: Mies Puupää-filmien takaa, s. 245. Hämeenlinna: Karisto, 1993.

Palkinnot ja tunnustukset
Särkkä palkittiin 1948 parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinnolla elokuvasta Uskolliset ruskeat silmät. Vuonna 1950 hän sai parhaan ohjauksen Jussin elokuvasta Katupeilin takana''.  

Särkkä sai elokuva-alan kultaisen ansiomerkin vuonna 1951 ja ensimmäisen Suomessa myönnetyn elokuvaneuvoksen arvonimen vuonna 1967. Samana vuonna hänet kutsuttiin Suomen filmivalmistajien liiton ensimmäiseksi kunniajäseneksi ja vuonna 1970 saman liiton ensimmäiseksi kunniapuheenjohtajaksi.

 Yksityiselämä 
Särkkä avioitui venäläis-liettualaisen Margariitta Beljavskyn kanssa 1914. Avioliitosta syntyi yksi tytär. Särkän harrastuksiin kuului kenneltoiminta.

Särkkä kuoli kotonaan Helsingin Marjaniemessä 84-vuotiaana aivohalvaukseen 9. helmikuuta 1975. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

 Lähteet 


Viitteet

Aiheesta muualla


Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat
Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat
Luokka:Jussi-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1890 syntyneet
Luokka:Vuonna 1975 kuolleet