Kyynel (radio)

pienoiskuva|Kouvolan Koti- ja Radiomuseon suoralla vastaanotolla 165,9 kHz:n taajuudelle asetettu Töpö-radion kopio käskyjen ja tietojen vastaanottamiseksi Lahden yleisradioasemalta. Alkuperäinen Töpö-radio on Kouvolan Utissa erikoisjääkärirykmentin perinnehuoneessa.

Kyynel oli Suomessa kehitetty kevyt sähkötyspartioradio. Sen pohjana oli 15 kilon painoinen saksalainen radio, jossa oli vain sähkötysmahdollisuus, mutta ei vastaanottoa. Käskyt ja tiedotukset piti sen vuoksi lähettää kaukopartioille aluksi Suomen yleisradion ohjelmissa peitesanomina ja vastaanottaa Töpö-taskuradioilla. Syksyyn 1941 mennessä Kyynel oli kehitetty vain 5 kiloa painavaksi.

Kyynel-radiota käyttivät aluksi jatkosodan aikana kaukopartiomiehet yhteydenottoihin Päämajaan. Myöhemmässä vaiheessa jatkosotaa Kyynel-radiota käyttivät myös divisioonatason esikunnat viestien välitykseen. Elektroniputkiradiot, myös Kyynelen, korvasivat myöhemmin transistoriradiot, kuten LV 661 eli Sipi, alkuperäisen merkinnän mukaan VR 17, jota alettiin valmistaa Televalla 1960.

Kokonaisuudessaan eri kehitysversioita Kyynel-radiosta oli 12, joista vain kahdeksan viimeistä oli aktiivisessa palveluskäytössä. Ensimmäiset radiot viritettiin ennen kaukopartioon lähtöä jo valmiiksi tietylle taajuudelle, jota käytettiin sitten koko retken ajan. Kehityksen myötä käytettävissä oleva taajuusalue laajeni ja radioon tuli erillinen virtanappi, jolloin akkua ei ollut pakko pitää irrallaan, kun radiota ei käytetty. Radion pahin puute oli paristojen nopea kuluminen. Retkillä sen sisään asennettiin räjähdyspanos, koska sen pelättiin joutuvan vihollisen käsiin.

Kyynelen nimen synnystä on olemassa kaksi eri versiota. Toisen mukaan se viittaa ”korpikuusen kyyneleeseen”. Kaukopartiomiehet lähettivät sanomiaan korpikuusten suojassa aivan kuin laittoman pontikan keittäjät. Toisen version mukaan nimi tulee radiolle ominaisesta uikuttavasta sähkötysäänestä.Robert Brantberg: Luutnantti Mikko Pöllä  Erkki Palen mukaan nimen keksijä oli Matti Wihuri ja nimi syntyi, kun radiota vasta suunniteltiin ylimääräisten harjoitusten aikana syksyllä 1939.Pale 1978, 152

 Historiaa 

Kyynelen kehitys alkoi vuonna 1937 kapteeni Osmo Töyrylän johdolla. Kehitystyötä varten perustettiin diplomi-insinööri, reservin kapteeni Holger Jalanderin johtama työryhmä. Ryhmän jäsenet olivat pääosin radioamatöörejä, jotka tunsivat tekniikkaa ja olivat tottuneet heikkojen radiosignaalien vastaanottamiseen erilaisissa olosuhteissa. Radiotiedustelun perustajan majuri Reino Hallamaan apulainen majuri Ragnar Lautkari, joka rakensi vanhoista busseista radio- ja peilausautoja, rakensi myös Kyynel-radion ensimmäisen version. 


Ensimmäiset kurssit sähkötysradion käyttöön aloitettiin joulukuussa 1939 Tuusulassa Syvärannan lottaopistolla. Talvisodan edelleen kestäessä kurssi jakautui kahteen osaan tammikuussa 1940 siten, että toinen osa kurssia siirtyi Lammille Evon metsäopistolle.


Kurssin ensimmäinen osa siirtyi Syvärannan lottaopistolta Tuusulan Tuomalan koululle. Toista kurssia, OMP2:a, joka alkoi 11. tammikuuta 1940 johti Evolla sotilasvirkamies Vilho Lotsari. Muina opettajina olivat luutnantti Heino, vääpeli Ahonen, teknikko Leino ja entinen laivaradiosähköttäjä. OMP2:lla 61 kurssilaisesta hankki riittävän sähkötystaidon ja läpäisi kurssin hieman runsas kolmasosa, 21 henkilöä. Toukokuussa 1940 välirauhan aikana Evon metsäopiston ja entisen Syvärannan, Tuomalan koulun, kurssiosastot yhdistettiin Järvenpään Luther-opistolla toimivaksi kurssiosastoksi. Järvenpäästä opetus siirrettiin Säämingin Rauhalinnaan ja Säämingin emäntäopistolle. Päämajan radiopataljoonan ensimmäinen komppania majoittui Rauhalinnaan päällikkönään R. Sopanen. Kesällä 1941 ensimmäinen komppania purki yleisviitosten salauksen. Marraskuussa 1941 Säämingistä siirrettiin viestien avaus- ja kuuntelutoiminta Sortavalan Vaalijalaan, joten Rauhanlinna jäi pelkäksi radiotiedustelun opetuspaikaksi.


Kyynelen ensimmäinen koelähetys suoritettiin 28. kesäkuuta 1940. Keväällä 1941 aloitettiin ensimmäisen varsinaisen tuotantomallin, M4:n, valmistus. Koska se oli pelkkä lähetin, radiovarustusta täydentämään kehitettiin kaksiputkinen suora vastaanotin ”Töpö”. Vastaanotin oli kiinteästi viritetty Lahden pitkäaaltoaseman taajuudelle 166 kilohertsiä (1 807 metriä). Kaukopartiomiehet kuuntelivat Lahden lähetyksiä määrättyinä aikoina ja saivat yleisradio-ohjelman lomassa lähetettyjen tiedotusten avulla selville sanomansa perillemenon sekä koodattuja toimintaohjeita. Seuraava vastaanotinmalli M7, joka toimi taajuusalueella 3 500–6 000 kHz, otettiin käyttöön vuonna 1941.

Viimeinen tuotantomalli oli M12, jonka kanssa käytettiin M7-vastaanotinta. Sitä aiemmissa versioissa Kyynel M10, M10X, M11, M11X oli ollut sekä lähetin että vastaanotin.http://personal.inet.fi/koti/antero.tanninen/kyynel.html  (luettu 1.4.2007)http://personal.inet.fi/koti/antero.tanninen/Radiotaulukko.htm#Kyynel%20M12  (luettu 1.4.2007)

Sodan loppuvaiheessa syyskuussa 1944 Suomen radiotiedustelu siirtyi Ruotsiin Operaatio Stella Polariksen myötä. Ruotsissa sijainneessa radiotehtaassa valmistettiin 75 kappaletta Kyynelen M10X-mallia. Noin sata radiota myytiin Ruotsin armeijalle ja osa niistä rakennettiin Ruotsissa Stella Polariksen henkilökunnan voimin.Pale, Erkki 1994. Totuus Stella Polariksesta, s. 73-74. Palveluskäytössä Kyynel oli vielä 1950-luvulla.

Näytteillä olevat Kyynel-radiot

Kyynel-radio on nähtävissä 28. helmikuuta 2017 peruskorjauksen jälkeen uudelleen avatussa Lahden kaupunginmuseon radio- ja televisiomuseo Mastolassa perusnäyttelyn alakerrassa.Mastolan perusnäyttely 4. maaliskuuta 2017

Radiolähetin M4

 Kyynel-malli  museo  muuta M4  Kouvolan Koti- ja Radiomuseo  putkiradiomuseon sotilasradiomuseo  M4  Mastola  vakionäyttelyssä alakerrassa M4  Museo Militaria    M4  Petäjäveden radio- ja puhelinmuseo Esa Salldén 201703231327EET RAPM30155 kuva http://arjenhistoria.fi :ssä http://arjenhistoria.fi/actions/objectinfo.php?id=1326184&from=searchext&image_id=1335978&viewimg=1&prms=q%3DKyynel%26option%3Dcom_ekuvasearch%26view%3Dekuvasearch%26Itemid%3D1 M4  Sotamuseo   

200px 

Kouvolan miljöö- ja radiomuseon Töpö-yleisradiovastaanottimen näköiskopio. Alkuperäinen Töpö on Utin varuskunnassa Kouvolassa Erillispataljoona 4:n perinnehuoneessa. Koska M4 ei ollut lähetin-vastaanotin, vaan pelkkä radiolähetin, kaukopartioille vastattiin Lahden suuraseman kautta peitekielisesti. Lahdesta lähetettävien yleisradiolähetysten vastaanottimeksi kehitettiin Töpö.

M5

 Kyynel-malli  museo  muuta M5  Petäjäveden radio- ja puhelinmuseo    M5  Sotamuseo   http://putkiradiomuseo.fi/sotaradiot/kyynel.htm

Radiovastaanotin M7

Radiovastaanotin M7 korvasi Lahden suuraseman käytön yleisradiovastaanotin Töpöllä paluukanavana. M7 ei ollut yleisradiovastaanotin, vaan sähkötysradiovastaanotin, jolloin yleisradion peitekielisten viestien käytöstä saatettiin Töpö-yleisradiovastaanottimen kanssa luopua. Koska M7 oli pelkkä vastaanotin, käytettiin sähkötysradiolähettimenä M4:a parina M4/M7.

 Kyynel-malli  museo  muuta M7  Mastola   OH3R:llä vitriinissä, 1943 M7  Museo Militaria    M7  Petäjäveden radio- ja puhelinmuseo  RAPM30155 kuva http://arjenhistoria.fi :ssä   M7  Sotamuseo    M7  Vakoilumuseo   

Radiolähetin-vastaanotin M10 ja ruotsalaisvalmisteinen radiolähetin-vastaanotin M10X

 Kyynel-malli  museo  muuta M10  Crypto Museum  Stella Polaris -operaation radiolähetin-vastaanotin  M10  Försvarets Radioanstalts museum  Stella Polaris M10  Göteborg Radiomuseet  Stella Polaris M10  Jalkaväkimuseo    M10  Lylyn Viestivarikon museo    M10  Museo Militaria    M10  Petäjäveden radio- ja puhelinmuseo    M10  Sotamuseo   M10  Virolahden bunkkerimuseo  

M10, M11 ja M12 olivat lähetin-vastaanottimia, joten enää ei tarvittu kahta erillistä radiolaitetta niin kuin sähkötysradiolähetin M4 / yleisradiovataanotin Töpö tai sähkötysradiolähetin M4 / sähkötysradiovastaanotin M7.

Radiolähetin-vastaanotin M11

 Kyynel-malli  museo  muuta M11  Erillinen pataljoona 4:n perinnetilat Utin jääkärirykmentissä Kouvolassa http://ilmakilta.info/erp4.php    M11  Hotelli Herttua    M11  Jalkaväkimuseo    M11  Kouvolan Miljöö- ja Radiomuseo  putkiradiomuseon sotilasradiomuseo   M11  Lylyn Viestivarikon museo    M11  Museo Militaria    M11  Sotamuseo   

Radiolähetin-vastaanotin M12

 Kyynel-malli  museo  muuta M12  Petäjäveden radio- ja puhelinmuseo    M12  Museo Militaria   

Näyttelyt ja radioamatööritoiminta
Kyyneltä käytetään myös radioamatööritoiminnassa. Se on /SA -tyyppinen radio perinneradiotapahtumissa.

 Lähteet 

Rislakki, Jukka: Erittäin salainen. Vakoilu Suomessa. LOVE KIRJAT, 1982. 

Viitteet

Aiheesta muualla

 Kaukopartiomiesten kyynel 
 Luutnantti Mikko Pöllä, sitkeä radisti ja sissijohtaja 
 Guerilla patrol radio ”Kyynel” 
 http://oh3abn.net/sivut/kyynel

Luokka:Radiotekniikka
Luokka:Jatkosota
Luokka:Kenttäradiot
Luokka:Suomen puolustusvoimien viestikalusto
Luokka:Radioamatööritoiminta