Libyan aavikko

Libyan aavikko (arabiaksi `as-sahrā` `al-lībiyya) on Saharan osa. Tämä Saharankin mitassa erittäin laaja aavikko sijaitsee Itä-Saharassa, Itä-Libyan ja Länsi-Egyptin rajoilla, ja ulottuu myös Sudaniin ja Tšadiin. Tämän aavikon rajoja ovat Fezzan, Tibesti, Uwaynat ja vanhan Niilin jokiuoman keitaat. Alue on enimmäkseen hiekka-aavikkoa, ergiä, eikä sitä luokitella kuivuuden takia "pensasaavikoksi", kuten suurta osaa Saharasta.

Lähes Teksasin tai Intian niemimaan kokoisen Libyan aavikon ala on 700 000 – 1 100 000 neliökilometriä, ja sen leveys on 1 100 kilometriä idästä länteen ja 1 000 kilometriä etelästä pohjoiseen. Suurin osa alueesta on hiekka-aavikkoa, siellä on myös painumia ja vuorenharjanteita. Libyan aavikolla on suuri Jilf al Kabirin tasanko yli 1 000 metrin korkeudessa. Libyan aavikon Quattaran alangolla on suolasoita ja suolajärviä. Quattaran pinta-ala on 15 000 neliökilometriä, ja sen alin kohta on 133 metriä merenpinnan alapuolella. Alueella on myös seitsemän muuta merkittävää painumaa, joissa kaikissa on keitaat. Merkittävimmät ovat Siwa, Dakhla ja Kharga, jotka sijaitsevat Faijumin keitaasta lähtevästä painumasta. Muita keitaita ovat Bahriyah, Farafirah, Dakhilah ja Jaghbub.

 Libyan autiomaan hiekkameret 
Libyan autiomaa koostuu enimmäkseen kolmesta hiekkamerestä ja jopa 2000 metrin korkeuteen kohoavasta ylängöstä.
 Egyptin hiekkameri
 Kalasnon hiekkameri
 Rebianan hiekkameri

 Aiheesta muualla 
 W. B. K. Shaw : Eloton Libya. I. Autolla erämaan halki. Saviruukku-kukkulan salaisuus, Helsingin Sanomat, 26.08.1935, nro 228, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 W. B. K. Shaw : Eloton Libya. II. Kaikkein pahimmat päivät, Eläimiä, jotka eivät juo, Helsingin Sanomat, 27.08.1935, nro 229, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 W. B. K. Shaw : Eloton Libya. III. Menneisyyden jäljillä. Hiekkamyrskyssä, Helsingin Sanomat, 28.08.1935, nro 230, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Sahara