Japanin prefektuurit

Kartta Japanin prefektuureistaKuva:Japan_prefectures.png   Hokkaidōn saari
Hokkaidō
   Honshūn saari
Aomori
Iwate
Miyagi
Akita
Yamagata
Fukushima
Ibaraki
Tochigi
Gunma
Saitama
Chiba
Tokio
Kanagawa
Niigata<ol start="16">
Toyama
Ishikawa
Fukui
Yamanashi
Nagano
Gifu
Shizuoka
Aichi
Mie
Shiga
Kyōto
Ōsaka
Hyōgo
Nara
Wakayama
Tottori
Shimane
OkayamaHiroshima
Yamaguchi
   Shikokun saari
Tokushima
Kagawa
Ehime
Kōchi
   Kyūshūn saari
Fukuoka
Saga
Nagasaki
Kumamoto
Ōita
Miyazaki
Kagoshima
   Okinawa
Okinawa

Japanin prefektuurit ovat Japanin 47 valtionalaista hallintoaluetta. Prefektuurit ovat yksi maan aluejaon yksiköistä, ja niitä on neljää eri tyyppiä: yksi ”metropoli” (都 to) eli Tokio, yksi ”tie” (道 dō) eli Hokkaidō, kaksi urbaania prefektuuria (府 fu) eli Osakan ja Kioton prefektuurit sekä 43 varsinaista prefektuuria (県 ken). Edellä mainittuun perustuen prefektuureja kutsutaankin usein yhteisnimellä todōfuken (都道府県). Jokaista prefektuuria johtaa vaaleilla valittu kuvernööri ja parlamentti. 

Prefektuurit jaetaan edelleen kaupunkeihin (市 shi) ja piirikuntiin (郡 gun) tai joissakin tapauksissa alaprefektuureihin (支庁 shichō). Jokainen piirikunta jaetaan kauppaloihin (町 chō tai machi) ja kyliin (村 son tai mura). Lisäksi maan suurimmat kaupungit, joissa on yli 500 000 asukasta ja joille on myönnetty virallisen suurkaupungin (政令指定都市 seirei shitei toshi) asema, jaetaan suuralueisiin (区 ku). Kaikilla näillä paikallishallinnon yksiköillä on pormestari tai johtaja ja vaaleilla valittu valtuusto. Tokion metropoli on erikoistapaus, sillä se jakautuu 23 erillisalueeseen (特別区 tokubetsu-ku), joita hallitaan itsenäisten kaupunkien tavoin, eikä Tokiota kaupunkina olekaan ollut olemassa vuoden 1943 jälkeen.

Nykyisen järjestelmän perusti Meiji-hallinto heinäkuussa 1871. Aikaisemmin käytössä ollut han-järjestelmä lakkautettiin, ja sen tilalle luotiin prefektuurit (廃藩置県, haihan-chiken). Alun perin prefektuureja, joista monet olivat vanhoja han-alueita, oli yli 300. Vuoden 1871 loppuun mennessä luku oli kuitenkin vähentynyt 72:een ja 1888 saavutettiin nykyinen prefektuuriluku 47. Vuonna 1947 voimaan tullut paikallinen itsehallintolaki (地方自治法, Chihō-jichi-hō) asetti jokaiselle prefektuurille oman kuvernöörin ja parlamentin ja antoi niille enemmän valtaa päättää omista asioistaan.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

*