Golanin kukkulat

Golan eli Golanin kukkulat eli Golanin ylänkö (, ) on Lähi-idässä sijaitseva laaja ylätasanko. Se rajoittuu etelässä Jarmuk-jokeen, lännessä Gennesaretinjärveen ja Hulanlaaksoon, pohjoisessa Anti-Libanon-vuoristoon ja Hermonvuoreen sekä idässä vadi Ruqqadiin.

Israel miehitti kaksi kolmasosaa Golanin kukkuloista vuoden 1967 kuuden päivän sodassa, jolloin suurin osa alueen alkuperäisväestöstä joutui jättämään kotinsa. Vuonna 1981 Israel de facto liitti alueen itseensä. Yhdysvalloista tuli vuonna 2019 Donald Trumpin ensimmäisen hallintokauden aikana ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa maa, joka on tunnustanut Golanin kukkulat osaksi Israelia.

Muut YK:n jäsenvaltiot eivät ole virallisesti tunnustaneet Israelin suvereniteettia alueella, vaan kansainvälisesti alue yleisesti  katsotaan Israelin miehittämäksi osaksi Syyriaa. Vuoden 2024 lopulla, Syyrian hallinnon luhistumisen myötä, Israelin joukot etenivät ja miehittivät myös YK:n valvoman demilitarisoidun puskurivyöhykkeen Golanin Syyrian-puoleisella osalla.https://www.aa.com.tr/en/middle-east/israel-occupies-buffer-zone-in-syria-s-golan-heights-qa/3420365

Historiallisesti alue on ollut tunnettu Vanhan testamentin Basanina, jossa oli hyvät laitumet ja jossa kasvatettiin lampaita, vuohia ja härkiä.Gilbrant, Luoto, Nieminen & Träff 1991, s. 225

 Maantiede 
Ylätasangon länsireunalta on näköala yliseen Jordaninlaakson sekä Gennesaretinjärvelle. Hermonvuorelta avautuu näköala Syyriaan idässä, Libanoniin lännessä ja Jordaninlaaksoon yläosiin etelässä. Hermonvuori on Anti-Libanonin vuoriston eteläisin vuori ja näkyy laajalti Palestiinan alueella.

 Historia 
 Varhainen historia 
Vanhan testamentin aikana alue tunnettiin Basanina, ja siellä sijaitsi Manassen heimolle kuulunut Golanin turvakaupunki. Golanin kaupunki on toisinaan yhdistetty Saham al-Jawlanin kylään alueen itäpuolella Syyriassa, joskin myös muita sijaintipaikkoja on ehdotettu. Rautakaudella (n. 1200–586 eKr.) alue ei kuitenkaan ollut poliittisesti yhtenäinen, vaan se toimi risteyskohtana israelilaisten ja aramealaisten vaikutuspiirien välillä. Erityisesti alueen eteläosassa kukoisti itsenäinen aramealainen Gesurin kuningaskunta (Geshur), jonka pääkaupunkina pidetään Et-Tellin arkeologista kohdetta. Gesurilla oli merkittävä rooli alueen diplomatiassa; raamatullisen historian mukaan kuningas Daavid vahvisti suhteita Gesuriin naimalla kuningas Talmain tyttären Maakan.

Arkeologiset löydöt Et-Tellistä, kuten monumentaaliset kaupunginportit ja aramealaista Hadad-jumalaa esittävät kivipaadet, osoittavat Gesurin olleen kehittynyt kaupunkivaltio ennen sen joutumista osaksi Aram-Damaskosta ja myöhemmin Assyrian valloituksia vuonna 732 eKr. Kaupungin nimi laajeni myöhemmin käsittämään laajemman alueen, ja yhtenäisenä maantieteellisenä alueena Golanista puhuu ensimmäisenä historioitsija Josephus. Alue ulottui pohjois-eteläsuunnassa Hermonvuorelta Jarmuk-jokeen ja länsi-itäsuunnassa noin 25 kilometriä sisämaahan. Israelilaisten tunkeutuessa Luvattuun maahan Hermonvuori toimi valloitusten pohjoisrajana.

Hellenistisellä kaudella Golan tunnettiin nimellä  Gaulanitis (Γαυλανῖτις). Golanin alue oli tärkeä viljantuottaja Rooman valtakaudella. Golanin vilja kuljetettiin Ala-Galilean läpi Akkon satamakaupunkiin. Bysantin valtakunnan kaudella Golan oli osa Palaestina Secundaa, ja se oli ghassanidien vaikutusaluetta.

Muslimit valtasivat alueen Šurahbilin johdolla ja myöhemmin siitä tuli yksi Damaskoksen alaisista piirikunnista. Piirikunnan keskus oli alkujaan Banias (Caesarea Philippi). Myöhemmin alueen keskukseksi muodostui Kuneitra, joka sijaitsi Damaskoksesta Tiberiakseen kulkevan tärkeän tien varrella. Seudun väestö muodostui useista eri uskonnollisista ja etnisistä ryhmistä. Hermoninvuoren juurella oli druusilaisia ja šiialaisia kyliä. Muulla alueella oli aloilleen asettuneita arabipaimentolaisia, sekä seudulle siirrettyjä tšerkessien ja turkmeenien kyliä.

 Ranskan mandaattialue 
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1920 Ranska sai Kansainliitolta Syyrian mandaattialueekseen. Golanin kukkulat oli osa Ranskan mandaattialuetta.

 Kuuden päivän sota ja Jom kippur -sota 
Israel valloitti Golanin kukkuloiden alueen Syyrialta kuuden päivän sodan loppupuolella vuonna 1967. Suurin osa alueella asuneista arabeista pakeni alueelta sodan aikana. Sodan jälkeen perustettiin tulitaukolinja, ja alue jäi Israelin haltuun. Lähes välittömästi alueelle alkoi muuttaa juutalaisia siirtolaisia. Syyria yritti valloittaa alueen takaisin jom kippur -sodassa vuonna 1973, mutta yllätyshyökkäyksestä ja israelilaisten raskaista tappioista huolimatta syyrialaisten hyökkäys pysäytettiin. Molemmat maat sopivat tulitauosta vuonna 1974, ja siitä lähtien tulitaukoa valvomassa on ollut Yhdistyneiden kansakuntien UNDOF-rauhanturvaoperaation tarkkailijoita tulitaukolinjalla.

 Golanin kukkulat strategisesta näkökulmasta 
Alueen strateginen merkitys Israelille on suuri. Syyrian pääkaupunki Damaskos sijaitsee 60 kilometrin päässä pohjoiseen Golanin kukkuloilta. Golanilta käsin Israelin on helppo tarkkailla mahdollisia Syyrian armeijan liikkeitä, ja alue muodostaa myös maantieteellisen esteen mahdolliselle hyökkäykselle. Alue on myös tärkeä vesihuollon kannalta: se tuottaa noin kolmasosan Israelin juomavedestä.

 Rauhanneuvottelut 
Syyria on asettanut Israelin vetäytymisen Golanin kukkuloilta rauhansopimuksen ehdoksi. Yhdysvaltojen välittämien rauhanneuvottelujen aikana vuonna 1999 Israel oli valmis vetäytymään suurimmalta osalta alueesta, mutta se halusi pitää rajan muutama sata metriä Gennesaretinjärvestä itään turvatakseen tämän vesilähteeneensä. Syyria vaati Israelia perääntymään kokonaan vuoden 1967 rajojen taakse. Israel ja Syyria kävivät neuvotteluja turkkilaisten välittäjien kautta myös vuonna 2008, mutta ratkaisua kiistaan ei syntynyt tuolloinkaan. Vuonna 2009 virkaan astuneen Yhdysvaltain presidentti Barack Obaman hallinto julisti Israelin ja Syyrian välisten neuvottelujen uudelleen aloittamisen yhdeksi tärkeimmistä ulkopoliittisista tavoitteistaan, mutta Syyrian sisällissodan puhkeaminen vuonna 2011 esti kaiken edistyksen.

 2010-luvulta alkaen 
Syyrian sisällissodan aikana vuodesta 2013 lähtien Syyrian armeija ja sitä vastustavat kapinalliset kävivät taisteluja Golanin kukkuloiden rajanylityspaikoista. Myös Israelin armeijan asemat joutuivat ajoittain tulituksen kohteiksi ja armeija vastasi tuleen. Syyrian kapinalliset ottivat ajoittain Yhdistyneiden kansakuntien tarkkailijoita panttivangeiksi. Syyrian hallituksen joukot valtasivat Golanin kukkuloiden vastaiset alueet heinäkuussa 2018.

Vuonna 2019 Yhdysvaltain presidentti Donald Trump allekirjoitti presidentin asetuksen, jolla Yhdysvallat tunnusti ensimmäisen valtiona maailmassa Golanin osaksi Israelia. Vuoden 2020 Yhdysvaltain presidentinvaaleissa valittu presidentti Joe Biden ei perunut tunnustusta. Mikään muu valtio ei ole tunnustanut Golania osaksi Israelia. 

Syyrian presidentti Bašar al-Assadin hallinnon romahtaessa 8. joulukuuta 2024 Israel miehitti myös Yhdistyneiden kansakuntien joukkojen aikanaan valvoman Golanin kukkuloiden rajavyöhykkeen.

 Kansainvälinen asema 
Kansainvälinen yhteisö pitää Israelin miehitystä alueella kansainvälisen lain vastaisena ja aluetta osana Syyriaa. Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous äänestää lähes vuosittain Golanin asemasta. Esimerkiksi joulukuussa 2023 ja uudelleen 2024 (Syyrian kriisin syvennyttyä) se on hyväksynyt päätöslauselmia, jotka vaativat Israelia vetäytymään.

 Väestö 
pienoiskuva|oikea|Kibbutsi Golanin kukkuloilla.

Golanin kukkuloiden alkuperäisväestö, druusit, joita arvioitiin olevan alueella noin 29 000, asuttavat pääasiassa Masaden, Ein Qiniyyen, Majdal Šamsin ja Buqatan kyliä Golanin koillisosassa. Suurin osa druuseista ei ole ottanut vastaan Israelin kansalaisuutta.

Juutalaiset siirtolaiset muodostavat nykyään merkittävän osuuden alueen väestöstä. Heitä asuu alueella Israelin tilastokeskuksen mukaan n. 31 000. Juutalaiset asuvat alueen ainoassa kaupungissa Katzrinissa sekä kibbutseilla ja mošaveilla eri puolilla Golania. Juutalaisia siirtokuntia on kaikkiaan yli kolmekymmentä.

Golaniin kuuluu myös yksi alaviittien, joita 2024 arvion mukaan oli noin 2 900, asuttama kylä Ghajar lähellä Libanonin vastaista rajaa.

 Talous 
Golanin kukkuloilla on kibbutseja, Golanin kukkuloiden viinitehdas sekä vesipullottamo. Golanin kukkuloiden pohjoisosassa on laskettelukeskus Hermonvuorella.

 Katso myös 
 Hermonvuori

 Lähteet 


 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

*
luokka:Arabien–Israelin konflikti