Ensio Rislakki

Henrik Ensio Ezechiel Rislakki (vuoteen 1934 Svanberg; 14. helmikuuta 1896 Hausjärvi – 30. tammikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka kirjoitti pakinoita, näytelmiä ja matkakirjoja. Rislakki käytti pakinoitsijana nimimerkkiä Valentin ja kirjailijana salanimeä Heikki Vaanila.

 Ura 
Kirjoitettuaan ylioppilaaksi 1916 hän opiskeli Leipzigissa 1920-1921. Rislakki työskenteli toimittajana muun muassa Uudessa Suomessa 1922–1927, Suomen Kuvalehdessä 1927–1932 sekä muissa Yhtyneiden Kuvalehtien lehdissä ja erilaisissa kustannustehtävissä 1934–1944. Toisen maailmansodan jälkeen hän toimi Suomen Kuvalehden päätoimittajana 1952–1960. 1930-luvulla hän toimi Elokuva-Aitan päätoimittajana, oli perustamassa Seuraa sekä työskenteli sen päätoimittajana. Rislakki palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1952. Myös Rislakin poika, teollinen muotoilija Eero Rislakki palkittiin Pro Finlandialla. Facta 2001, osa 13, p. 728. Hänen poikiaan olivat teollinen muotoilija Eero Rislakki ja yritysjohtaja Antti Rislakki. Toimittaja Eeropekka Rislakki on Ensio Rislakin pojanpoika.

Kirjailijanura
Rislakki julkaisi vuodesta 1927 alkaen pakina- ja parodiakokoelmia nimimerkillä Valentin. Valentinin tyyli oli Suomessa ennennäkemätöntä: hän parodioi ja ironisoi kirjallisuuden lajityyppejä kuten muistelmia, rakkauskertomuksia tai historiallisia romaaneja. Nämä sanalliseen leikittelyyn ja satiirisointiin perustuvat parodiat eroavat suuresti hänen pakinoistaan, jotka ovat vakavampia ja jopa synkkämielisiä. Rislakki toimitti laajasta pakinatuotannostaan muun muassa valikoimat Pätkittäin (1939) 55 parasta (1945) ja Ah tuskaa – toiset 55 parasta (1953).  Fiikuksen varjossa (1928) sisältää sivuilla 51-67 muun muassa parodian Mustapukuinen nainen, joka esittää saman aiheen mukamas viiden suomalaisen kirjailijan tyylillä. He ovat Arvi Kivimaa, Simo Penttilä, Bagheera, Pentti Haanpää sekä Kersti Bergroth. 

Rislakki oli ahkera matkailija ja kertoi matkustuskokemuksistaan eri puolilla maailmaa useissa matkakirjoissa. Mazamorra (1948) kertoo Etelä-Amerikasta, Tau-wow (1950) Kanadasta ja Tuolla puolen Limpopon (1952) Etelä-Afrikasta. Rislakin kirjat, kuten matkakirjat yleensäkin, olivat suosittuja sodan jälkeisenä aikana, jolloin tavallisilla suomalaisilla ei ollut mahdollisuuksia matkustaa ulkomaille. Rislakki aloitti matkakirjailijana  parodialla Sankarimatkailija (1930), jossa maailmanympärimatkailijan kertomus on moneen kertaan kuvitettu yhdellä epäselvällä valokuvalla, joka on Rislakin otos Helsingin Eteläsatamasta. Välillä sen nimenä on Intianmeri ilta-auringon valossa, välillä Atlantin valtameri aamuauringon valossa. 

Rislakki on tunnettu myös näytelmäkirjailijana ja elokuvakäsikirjoittajana. Hänen suosittuihin huvinäytelmiinsä kuuluvat muun muassa Tapahtui kaukana (1937) Ruma Elsa (1949), Kunnioittaen (1952) ja Musta Saara (1957). Kolme edellä mainittua näytelmää on myös filmattu Edvin Laineen toimiessa ohjaajana. Nimimerkillä Valentin Rislakki kirjoitti myös alkuperäiskäsikirjoituksia Suomen Filmiteollisuudelle. Yhdessä Ilmari Turjan kanssa hän laati käsikirjoituksen suosittuun komediaelokuvaan Lapatossu (1937). Elokuvan jatko-osat Lapatossu ja Vinski olympiakuumeessa (1939) sekä Tavaratalo Lapatossu ja Vinski Rislakki kirjoitti itse. Yhdessä Erkki Karun kanssa hän käsikirjoitti Glory Leppäsen ohjaaman elokuvan Onnenpotku (1936). Se oli ensimmäinen suomalaisen naisohjaajan tekemä elokuva.

 Yksityiselämä 
Rislakki syntyi pastori Hjalmar Svanbergin perheeseen; hänen äitinsä oli Alina Hildéen ja puolisonsa vuodesta 1923  Anna Sofia Pehrsson.

 Biografia 
Rislakki oli tuottelias kirjailija, ja hän julkaisi useita teoksia lähes vuosittain:

Aikaihmisten kuvakirja, 1927
Uninen, mutta onnellinen: Novelliparodioja, Gummerus 1928
Fiikuksen varjossa, Gummerus 1928
Miranoco, 1928
Musta kilpa-auto, 1928
Herra Mac Kee matkustaa Suomessa, 1929
Myöhästynyt valtamerilaiva, 1929
Sankarimatkailija, Otava 1930
 Tie taivaan portille: hiljaisten hetkien tarina. Otava 1931 (salanimellä Henrik Vaanila)
Tutu, esitetty 1931
Annoksittain: Pakinoita, Otava 1932
Lapin kullanetsijät, 1932
Melkein vakavaa, 1933
Langarcian kadonnut prinssi, 1933
Ei pidä ajatella: Haaveellisen maisterin päiväkirja, Otava 1934
Amerikkalaisen kadonneet jalokivet, 1935
Pikajuna II, 45, 1937
Tapahtui kaukana, 1937
Tuskat ja tunteet: Nuoren tuomarin tunnustuksia, Otava 1938
Pätkittäin: Pakinoita, Otava 1939
Lapatossun juttuja, Otava 1940
Syntynyt terve tyttö, esitetty 1940, ilmestyi 1941
Tipottain: Pakinoita, Otava 1941
Jokamiehen kalastus, 1941
Uusia Lapatossun juttuja, Otava 1942
Hyppelevät sormet: Pakinoita, Otava 1943
Kuuden elämän saari, 1944
 55 parasta: Valikoima kertomuksia, pakinoita ja parodioita, Otava 1945 
Rakas Wenander, 1946
Ah tuskaa: Toiset 55 kertomusta, pakinaa ja parodiaa, Otava 1953
Pappilan häijy poika, Otava 1961
Valentinin pakinoita: 100 valittua, Otava 1965

 Filmografia 
Elokuvakäsikirjoituksia hän teki kahdella nimellä.

Nimellä Ensio Rislakki
Sotainvaliidit ja heidän huoltonsa 2, 1943
Sotainvaliidit ja heidän huoltonsa, 1942
Asessorin naishuolet, 1937
Kalevalan mailta, 1935

Nimellä Valentin
Tavaratalo Lapatossu & Vinski, 1940
Lapatossu ja Vinski Olympia-kuumeessa, 1939
Lapatossu, 1937
Onnenpotku, 1936

Lähteet

Aiheesta muualla
 Luettelo Ensio Rislakin kirjoittamista lehtiartikkeleista
 Liukkonen, Petri: Valentin. Kuusakosken kaupunginkirjasto.
 Ensio Rislakki. Eliaskirjailijat.



Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat
Luokka:Suomalaiset matkakirjailijat
Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Luokka:Pakinoitsijat
Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Luokka:Suomalaiset toimittajat
Luokka:Suomalaiset päätoimittajat
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Vuonna 1896 syntyneet
Luokka:Vuonna 1977 kuolleet