Erkki Tanttu

Erkki Lauri Tanttu (vuoteen 1913 Lydén; 3. lokakuuta 1907 Viipuri – 5. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen kuvittaja, taidegraafikko ja sarjakuvapiirtäjä. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat sananparsikuvitukset sekä sarjakuva Rymy-Eetu.

Elämäkerta 
Erkki Tantun vanhemmat olivat asemapäällikkö Eliel Laurentius Lydén (1877–1954) ja opettaja Lyyli Hilja Maria Lydén (o.s. Tanttu). Vanhemmat erosivat 1913, jolloin Lyyli Tanttu palasi käyttämään tyttönimeään ja vaihtoi sen myös poikansa sukunimeksi. Tantut muuttivat Viipurista sisällissodan jälkeen 1919 ja asuivat ensin Helsingissä, sitten Nastolassa ja sitten Lappeenrannassa. Erkki Tantun koulunkäynti jäi katkonaiseksi: hän kävi keskikoulun ensimmäisen luokan Viipurin suomalaisessa lyseossa ja Helsingin normaalilyseossa, tentti toisen ja kolmannen luokan opettajaäitinsä johdolla ja kävi neljännen ja viidennen luokan Lappeenrannan yhteiskoulussa. Koulunkäynnin ohessa hän työskenteli muun muassa maataloustöissä ja rautatietyömailla.

Kuvittajana Tanttu oli täysin itseoppinut. Hän pääsi 1926 työntekijäksi WSOY:n painolaitoksille Porvooseen, jossa hän työskenteli viisi vuotta ja oppi kirjagraafikon työn perusteet käytännön kautta. Tantun oman kertoman mukaan hänen suosittelijanaan toimi taidemaalari Akseli Gallen-Kallela, jolle hänet oli esitelty muutaman tuttavantuttavan avulla. Oltuaan puoli vuotta oppipoikana latomossa ja kuvitusosastolla hän sai vakituisen paikan retusoijana syväpainossa. WSOY:n kustannuksella Tanttu myös opiskeli lukuvuoden 1929–1930 Helsingin Taideteollisessa Keskuskoulussa. Muistelmissaan Tanttu arvioi taidekoulua ironisesti: "Ehkä on onni, etten joutunut sitä koulua käymään enempää, olisivat varmaan onnistuneet hävittämään vähänkin persoonallisuuden työstäni."

Vuonna 1931 Tanttu siirtyi WSOY:n kustantaman ja Ilmari Turjan toimittaman Kansan Kuvalehden taittajaksi ja kuvittajaksi. Vielä samana vuonna hän siirtyi vastaaviin tehtäviin Hakkapeliitta-lehteen, suojeluskuntien pää-äänenkannattajaan, jossa hän työskenteli seuraavat kolmetoista vuotta. Kevään 1934 hän opiskeli apurahan turvin Kunstschule Maxon-Kallenbergerissä Münchenissä. Jatkosodassa Tanttu toimi tk-piirtäjänä ja haavoittui keväällä 1941 Aunuksen rintamalla.

Sodan jälkeen suojeluskunnat ja Hakkapeliitta-lehti lakkautettiin 1944, jolloin Tanttu siirtyi loppuiäkseen vapaaksi taiteilijaksi. Päätöstä siivitti Kustannusosakeyhtiö Otavalta saatu työ Aleksis Kiven Kihlauksen kuvittamisesta. Otavan kirjojen kuvittamisesta tulikin säännöllinen osa hänen uraansa. Kirjankuvitustyön lisäksi Tanttu työskenteli sarjakuvapiirtäjänä ja julkaisi sananparsikuvituksia sekä grafiikkaa.

Erkki Tantun puoliso oli vuodesta 1935 Eva Greta Helena Tanttu (o.s. Heurlin). Hänen kolmesta pojastaan tuli kaikista taiteilijoita. Juha Tantusta (1936–1998) toimittaja ja pakinoitsija, Timo Tantusta (1939–) valokuvaaja ja Markku Tantusta (1944–) graafikko.

Työt
Tanttu loi Rymy-Eetu-sarjakuvansa jo WSOY:n aikanaan. Nimen sarjakuvan sankarille, vantteralle ja väkivahvalle mursunviiksiselle miehelle, antoi Ilmari Turja. Sarjakuva ilmestyi muutamia taukoja lukuun ottamatta neljän vuosikymmenen ajan: ensin Nuori Voima -lehdessä ja Kansan Kuvalehdessä, vuosina 1936–1944 Hakkapeliitta-lehdessä, vuosina 1945–1955 jälleen Kansan Kuvalehdessä ja sen jälkeen 1970-luvulle asti Radiokuuntelijassa ja Käytännön Maamiehessä. Sarjakuvista koottiin vuosittain joulun alla ilmestynyt albumi, joissa muuten mykkään sarjakuvaan oli lisätty Tauno Karilaan riimittelemät kuvatekstit. Alkuperäisiä Rymy-Eetu-albumeita ilmestyi kaikkiaan 31 kappaletta.

Markku Tantun mukaan hänen isänsä ei pitänyt kovinkaan paljon Rymy-Eetun piirtämisestä, mutta se muodosti perheen ainoan säännöllisen tulonlähteen. Eetu toi Erkki Tantulle lopulta Suomen sarjakuvaseuran Puupäähatun vuonna 1982. Perusteluissa hänen kuvattiin olleen "aikaansa edellä" suomalaisten sarjakuvapiirtäjien joukossa.

Tantun oma lempityö olivat sananparsikuvitukset. Hän teki niistä ensimmäiset vuonna 1941 joensuulaiselle Rajaimme vartija -lehdelle ja piirsi niitä säännöllisesti 1970-luvulle saakka. Tanttu toimitti kuvituksistaan viisitoista sananparsikokoelmaa, joista yksitoista oli alkuperäisteoksia ja neljä kokoomateoksia. Hänen kuolemansa jälkeen erilaisia valikoimia on toimitettu lisää.

Nuori Voima -lehdessä Tantun kuvitusta nähtiin jo vuodesta 1926 alkaen. Pilakuvia hän piirsi moniin eri lehtiin, kuten Tuulispäähän ja Veitikkaan sekä Veli Giovannin lehtiin.

Tantun tunnetuimpia töitä ovat hänen kuvittamanaan (Otava 1961) julkaistu Aleksis Kiven Seitsemän veljestä sekä suomalaisten sananparsien kokoelmat, joita on ilmestynyt 11 kirjaa. Tanttu kuvitti myös muun muassa Unto Seppäsen romaanin Evakko (1954) ja Yrjö Jylhän Kiirastuli-runokokoelman uusintapainoksen (1951)Ville Hänninen: Kirjan kasvot: sata vuotta suomalaisia kirjankansia, s. 133–134. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2017..

Kirjankansia Tanttu teki noin kaksisataa ja ex libriksiä lähes saman verran. Hän teki kansia muun muassa Pentti Haanpään ja Paavo Rintalan kirjoihin.

Bibliografia
Rymy-Eetu
Albumit
 Rymy-Eetu (1938)
 Rymy-Eetu rynnistää (1939)
 Rymy-Eetun ennätykset (1941)
 Rymy-Eetu rintamalla 1939-40 (1941)
 Rymy-Eetu, ryssän kauhu (1942)
 Rymy-Eetun jymyvoitto (1942)
 Rymy-Eetu ja Hymy-Freetu (1943)
 Rymy-Eetun räiskäleitä (1944)
 Rymy-Eetun tempaukset (1945)
 Rymy-Eetun napakymppi (1946)
 Rymy-Eetun esimerkki (1947)
 Rymy-Eetun mätkäykset (1948)
 Rymy-Eetun käsirysy (1949)
 Rymy-Eetun hyrysysy (1950)
 Rymy-Eetun Paksu-Pertta (1952)
 Rymy-Eetu ja Kuikkaneva (1953) 
 Rymy-Eetu frakissa (1954) 
 Rymy-Eetu ja rasvattu salama (1955) 
 Rymy-Eetu joulukadulla (1956) 
 Rymy-Eetu ja Helppo-Heikki (1957) 
 Rymy-Eetu peilisalissa (1958) 
 Rymy-Eetun lannevanne (1959) 
 Rymy-Eetu sammakkomiehenä (1960) 
 Rymy-Eetun jymyhyppy (1961) 
 Rymy-Eetun keikaus (1962) 
 Rymy-Eetu tuulastaa (1963) 
 Rymy-Eetun jenkka (1964) 
 Rymy-Eetun yksityisalue (1965) 
 Rymy-Eetu matkakuumeessa (1966) 
 Rymy-Eetu ja merietana (1967) 
 Rymy-Eetu ratsastaa (1968)

Valikoimat
 Rymy-Eetu uljaimmillaan. Valikoima huumoria kolmelta vuosikymmeneltä (1985) 
 Rymy-Eetu, ryssän kauhu (toim. Markku Tanttu, 1999) - sisältää alkuperäiset sota-aikaiset albumit Rymy-Eetu rintamalla 1939-40, Rymy-Eetun jymyvoitto, Rymy-Eetu, ryssän kauhu sekä Rymy-Eetu ja Hymy-Freetu.
 Rymy-Eetu urheilee (toim. Markku Tanttu, 2002)

 Sananparsi-, runo- ja lorukuvitukset 
 Sata sananpartta - sata kuvaa (1945)
 Aina elämä hymyilee, joskus hampaat irvessäkin. Erkki Tantun sananparsikuvia (1946)
 Makeata ja kipeätä. Kansan kaskuja (1948) 
 Säkeitä ja särpimiä. Suomalaisia runoniekkoja (1949) 
 Asiasta toiseen sanoi akka kun uunilta putosi (1952) 
 Me papit nauroimme niin, sanoi Kangasalan kirkonvartija. Valikoima kuvitettuja kansan kaskuja, sananparsia ja leikillisiä runoja (Otava 1953)
 Makunsa kullakin. Kuusikymmentä kuvitettua sananpartta (1955)
 Otto Potto Poroliini ynnä muita lasten loruja (Otava 1956)
 Yhessä nyytissä kun Keräsen terveiset. Kuvitettuja sananparsia (1957) 
 Kahenlaista ilmaa. Kuvitettuja sananparsia (1958)
 Hyvä mieli kuin harakalla. Valikoituja sananparsikuvia (1962)
 Kirpusta keisariin. Kuvitettuja sananparsia (1962) 
 Repliikit reiraan. Kuvitettuja sananparsia (1964) 
 Mutkat suoraks. Kuvitettuja sananparsia (1966) 
 Satu meni saunaan. Suomalaisia lasten loruja (1966)
 Sattuuhan sitä. Suomalaisia sananparsia kuvin (1968) 
 455 parasta (1969) 
 Viisastellast vähä (1976) 
 Lasten loruja (1978) 
 500 valittua (1982)


Tärkeimmät kirjankuvitukset
 Santeri Ivalo: Juho Vesainen (Söderström 1932)
 Eero Kuussaari: Suomen suvun tiet (Suomen heimosoturien liitto 1935)  30 kuvaa
 Aleksis Kivi: Kihlaus (Otava 1944) 
 Aleksis Kivi: Vuoripeikot (Otava 1947) 
 Sakari Pälsi: Omaa työtä (Otava 1947)
 Erkki Tanttu (toim.): Santapukki ynnä muita mestarinovelleja (Otava 1951) 
 Yrjö Jylhä: Kiirastuli (Otava 1951) 
 K. M. Wallenius: Miesten meri (Otava 1952)
 Joel Lehtonen: Tarulinna. Valikoima kansansatusovitelmia Suomen lapsille (Otava 1953)
 Unto Seppänen: Evakko (Otava 1954) 
 Hans Christian Andersen: H. C. Andersenin satuja (Otava 1955) 
 Sakari Pälsi: "Jetsulleen" sanoi Fallesmannin arvo. Valikoima poikajuttuja (Otava 1956) 
 Maria Jotuni: Maria Jotunin ihmisiä. Valikoima novelleja (Otava 1959) 
 Aleksis Kivi: Seitsemän veljestä´´ (Otava 1962)  
 Maiju Lassila: Tulitikkuja lainaamassa  (Otava 1963)
 Volter Kilpi: Albatrossin tarina (Otava 1965) 
 Kustaa Vilkuna: Vuotuinen ajantieto (Otava 1968) 
 Pentti Haanpää: Valitut teokset (Otava 1970) 
 Hj. Nortamo: Raumlaissi jaarituksi (WSOY 1975)

Lisäksi runsaasti kirjojen kansikuvia.

 Taidetta kokoelmissa 
Suomessa Erkki Tantun taidetta on Ateneumissa, Amos Andersonin taidemuseossa, Tampereen taidemuseossa, Hämeenlinnan taidemuseossa, Turun taidemuseossa, Oulun taidemuseossa, Rauman taidemuseossa, Lahden taidemuseossa, Porvoon museossa, Jyväskylän kaupungilla, Keski-Suomen museossa, Alvar Aalto -museossa, Helsingin kaupungilla, STpL säätiöllä, ATG säätiöllä ja Wihurin säätiöllä.

Ulkomailla Erkki Tantun taidetta on Nasjonalgallerietilla Oslossa, Eremitaaši-museossa Pietarissa, Cellen kaupungilla Saksassa ja Tel Avivin taidemuseossa Israelissa.

 Näyttelytoiminta 
Tanttu debytoi taiteilijana vuonna 1930. Suomen Taiteilijain näyttelyihin hän osallistui vuosina 1933, 1934, 1937, 1942, 1946, 1948, 1949, 1950, 1953, 1955, 1956 ja 1965 sekä Suomen taideakatemian kolmisvuotisnäyttelyihin vuosina 1950, 1953, 1956, 1959, 1962, 1965 ja 1968. Nuorten näyttelyihin Tanttu osallistui vuosina 1940, 1942 ja 1945 (Suomen taidegraafikoiden näyttelyt). Hän piti yksityisnäyttelyitä Helsingissä vuosina 1948, 1953, 1961 ja 1967, Tampereella vuonna 1951, Lahdessa vuonna 1958, Oulussa ja Porvoossa vuonna 1967, Turengissa vuonna 1967 sekä Hvitträskissä Kirkkonummella vuosina 1973–1974. Tantun retrospektiivinen muistonäyttely oli Taidekeskus Retretissä vuonna 1987.

Tanttu osallistui lukuisiin kansainvälisiin taidenäyttelyihin ja Suomen taiteen näyttelyihin Euroopan eri maissa sekä Kiinassa ja Yhdysvalloissa. Yksityisnäyttelyitä hän piti Oslossa vuosina 1950, 1966 ja 1978, kiertonäyttelyn Norjassa vuonna 1978, Tukholmassa vuonna 1964 ja Firenzessä Italiassa vuonna 1969.

 Palkinnot ja kunniamerkit 
Erkki Tanttu palkittiin vuonna 1933 Kalevalaseuran maalauskilpailussa.  Vuonna 1944 hän sai I palkinnon Aleksis Kiven teosten kuvituskilpailussa. STG grafiikkakilpailussa Tanttu palkittiin vuosina 1944, 1946, 1952 ja 1966. Rudolf Koivu -säätiön palkinnon hän sai vuosina 1952, 1956, 1967 ja 1969. Helsingin kaupungin grafiikkakilpailussa Erkki Tanttu sai II palkinnon vuonna 1956 ja I palkinnon vuonna 1959. Vuonna 1971 Tanttu sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon ja Wihurin säätiön tunnustuspalkinnon. Erkki Tanttu on saanut Mikael Agricola -mitalin ja Pro Finlandia -mitalin vuonna 1955. Professorin arvonimen hän sai 1972 ja valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 1970.

 Lähteet 

 Juha Tanttu & Markku Tanttu: Isä piirtää. Kuvia Erkki Tantun elämästä. Otava 1990.
 Kuvataiteilijat 1991 – taiteilijahakemisto. Suomen taiteilijaseura. 
 Viipurin suomalainen lyseo 1874–1940.'' Viipurin realikot ry, 1955

Viitteet

 Kirjallisuutta 





Aiheesta muualla

 Miksi (puupäähattu) Erkki Tantulle?  Suomen sarjakuvaseura.
 Erkki Tanttu Valtion taidemuseossa.
Lahden taidemuseon Suomen Taidepiirtäjäin Liiton kokoelma. 
Museoviraston kuvakokoelmat, Erkki Tanttu.
 Puupiirroksen historiaa.


Luokka:Suomalaiset kuvittajat
Luokka:Suomalaiset pilapiirtäjät
Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät
Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Taiteilijaprofessorit
Luokka:Vuonna 1907 syntyneet
Luokka:Vuonna 1985 kuolleet