Suomen Nato-keskustelu

Suomen Nato-keskustelu oli 1990-luvulta Suomen Nato-jäsenyyteen käynnissä ollut julkinen yhteiskunnallinen keskustelu Suomen suhteesta sotilasliitto Natoon. Keskustelu kiivastui Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuoden 2022 alkupuolella, ja Suomi liittyi sotilasliiton täysjäseneksi huhtikuussa 2023.

12. toukokuuta 2022, alle kaksi kuukautta Venäjän Ukrainan-hyökkäyksen alkamisesta, Suomen tasavallan presidentti Sauli Niinistö ja pääministeri Sanna Marin kertoivat kannattavansa Suomen Nato-jäsenyyttä. Jäsenyyshakemuksen eduskuntakäsittely alkoi maanantaina 16. toukokuuta. Eduskunta varautui käymään Nato-jäsenyyden lähetekeskustelun samana päivänä. 17. toukokuuta Suomi jätti Naton jäsenhakemuksen Brysseliin. Kesäkuun 2022 kyselyn mukaan 79 prosenttia suomalaisista kannatti Nato-jäsenyyttä.

Suomen Nato-jäsenyys hyväksyttiin Brysselissä 4. huhtikuuta 2023. Suomesta tuli Naton 31. jäsenvaltio.

 Suomen ulkopolitiikan historiaa 

 Toisen maailmansodan jälkeinen aika ja kylmä sota 
Suomi joutui katkaisemaan suhteensa Saksaan toisen maailmansodan lopulla. Sodan päätyttyä ulkopolitiikan tavoitteeksi tuli luoda riittävän hyvät suhteet Neuvostoliittoon, jottei Suomi joutuisi sotaan itänaapurinsa kanssa. Suomen hallitus kieltäytyi Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain suhteita kiristäneestä Yhdysvaltain tarjoamasta Marshall-avusta vedoten huteriin kansainvälisiin suhteisiinsa. Pian tämän jälkeen tehtiin Suomen ja Neuvostoliiton välinen YYA-sopimus, joka lähensi valtioita poliittisesti. Idän suhteet olivat melko vakaat muutamia lyhyempiaikaisia viilenemisiä lukuun ottamatta. Ulkopolitiikassa noudatettiin niin sanottua Paasikiven–Kekkosen linjaa. Kylmän sodan ulkopolitiikkaa leimasi niin sanottu ”suomettuminen”, jossa Suomen ulkopolitiikka tapahtui pitkälti Neuvostoliiton suurvaltapolitiikan ehdoilla. Tämä tarkoitti esimerkiksi sitä, että Suomi pystyi lisäämään ulkopoliittista aktiivisuuttaan vain alueilla, joilla ei esiintynyt kahden suurvallan välisiä eturistiriitoja. Ulkopoliittisen liikkumavaran puitteissa Suomi pääsi kuitenkin integroitumaan länsimaisille markkinoille liittymällä useisiin kansainvälisiin talousjärjestöihin.

 Naton salainen armeija 
Yleisradion dokumentissa Kylmän sodan suomalaisagentit vahvistettiin jo aikaisemmin paljastuneet tiedot Länsi-Euroopassa toimineen Gladio-vastarintaverkoston toiminnasta myös Suomessa. Vaikutusvaltaiset sotilaspoliittiset piirit vakoilivat muun muassa Urho Kekkosta ja Neuvostoliittoa CIA:n ja Naton laskuun. Taustalla oli myös Britannian ulkomaiden vakoilusta vastaava MI6.

Gladion tarkoituksina oli saada vasemmisto vaikuttamaan väkivaltaiselta. Niin sanottu stay behind -organisaatio perustettiin toisen maailmansodan jälkeen. Länsivaltojen näkemyksen mukaan Neuvostoliitto uhkasi Suomea Euroopan maista eniten, ja ne halusivat näin varautua Neuvostoliiton hyökkäykseen ja suojella Eurooppaa enemmältä kommunismilta.

Nato-henkinen vastarintaverkosto ulotti toimintansa myös Suomeen. Nato johti ja koordinoi Gladio-maiden toimintaa, ja suomalaiset upseerit vierailivat salaa Naton päämajassa Brysselissä. Kirjailija ja toimittaja Jukka Rislakin mukaan länsimaiden sponsoroimalla suomalaisella verkostolla oli radioita, räjähdysaineita ja aseita. Toiminta jatkui 1980-luvulle asti.

Vuonna 1991 Ruotsin lehdistö paljasti puolueettoman Suomen stay behind -armeijan päämajan olleen Tukholmassa. Tällöin puolustusministeri Elisabeth Rehn kutsui paljastuksia ”saduksi” ja luonnehti sitä ”uskomattomaksi tarinaksi, josta hän ei tiennyt mitään”. Myös Suomen armeijan tiedustelupäällikkönä toiminut kenraali Raimo Heiskanen antoi Yleisradiolle lausunnon, jonka mukaan Suomen sotilastiedustelulla ei ole ollut tietoa vastarintatoiminnasta.

 Neuvostoliiton heikkeneminen ja romahdus 
Neuvostoliiton heikkeneminen Mihail Gorbatšovin kaudella laajensi Suomen ulkopoliittista liikkumavaraa. Gorbatšov vakuutti esimerkiksi Suomen voivan päättää itsenäisesti suhtautumisestaan Euroopan yhteisöön (EY). Ulkopolitiikka koki merkittävimmän vapautumisensa Suomen historiassa 1990-luvun alussa, kun Neuvostoliitto lopullisesti romahti. Suomi pystyikin valtion romahtamisen jälkeen liikkumaan länteen liittymällä alkuun pelkkään Euroopan talousalueeseen, jonka jäsenet hakivat jo ennen sopimuksen voimaantuloa Euroopan yhteisön täysjäsenyyttä. Suomesta tuli yhteisön perustalle rakentuneen unionin täysjäsen vuonna 1995.

Ulkopoliittinen siirtyminen länteen avasi myös keskustelun puolustusliitto Naton kanssa tehtävästä yhteistyöstä, ja sen kanssa alettiinkin lähentyä varsin pian Neuvostoliiton romahduksen jälkeen. Suomi liittyi jo vuonna 1992 pääasiassa entisen Varsovan liiton jäsenille perustettuun Pohjois-Atlantin yhteistyöneuvostoon (NACC), joka muuttui vuonna 1997 Euroatlanttiseksi kumppanuusneuvostoksi. Samana vuotena avattiin Suomen erityisedustusto Naton päämajassa. Naton rauhankumppanuusohjelmaan Suomi liittyi jo vuonna 1994, ja seuraavana vuonna päivitetty rauhanturvalaki mahdollisti suomalaisjoukkojen osallistumisen Nato-johtoisiin operaatioihin. Naton nopean toiminnan joukkoihin liityttiin vuonna 2008. Vuonna 2014 Suomi allekirjoitti puolustusliiton kanssa niin sanotun isäntämaasopimuksen, joka määrittää millaista konkreettista apua Suomi voi antaa Nato-joukoille kriisi- tai harjoitustilanteissa.

 Kylmän sodan jälkeen 
 2000-luvun yhteistyö ja Nato-yhteensopivuus 

Yhteistyö on pohjautunut Naton rauhankumppanuusohjelmaan, johon Suomi liittyi vuonna 1994. Suomi on kouluttanut ja kehittänyt asevoimiaan yhteistyössä Naton kanssa, sekä osallistunut rauhankumppanina Nato-johtoisiin sotilasoperaatioihin vuodesta 1996 alkaen, jolloin suomalaisjoukkoja lähetettiin Bosnia-Hertsegovinaan IFOR-operaatioon. Myöhemmin suomalaisjoukot osallistuivat myös vuonna 2002 alkaneeseen Afganistanin rauhanturvaoperaatioon, joka muuttui Nato-johtoiseksi vuonna 2003. Suomalaisjoukot osallistuivat operaatioon vuoteen 2014, eli loppuun asti. Rauhanturvatoiminnan lisäksi Suomi on liittynyt Naton nopean toiminnan joukkoihin (NRF) vuonna 2008 ja osoittanut joitakin puolustusvoimien joukko-osastoja NRF-joukkopooliin.

Puolustusvoimat on kehittänyt toimintaansa Nato-yhteensopivaan suuntaan. Ilmavoimat on esimerkiksi siirtynyt englannin kielen käyttöön taktisessa lentokoulutuksessa ja siirtynyt osassa konekalustoa metrijärjestelmästä Nato-yhteensopivaan brittiläiseen yksikköjärjestelmään.

 Nato Suomen politiikassa 
Vuosina 2011–2014 toimineen Kataisen hallituksen ohjelmassa todettiin Suomen olevan sotilasliiton ulkopuolinen valtio, mutta todettiin myös, ettei Suomi valmistele Natoon liittymistä hallituskauden aikana. Valmistelua käsittelevästä ilmauksesta luovuttiin Kataisen hallituksen työtä jatkamaan tulleen Stubbin hallituksen hallitusohjelmassa.

Vuonna 2015 virkaan astuneen Sipilän hallituksen hallitusohjelma totesi Suomen suhteesta Natoon: ”Suomi on sotilasliittoon kuulumaton maa, joka toteuttaa käytännönläheistä kumppanuutta Naton kanssa.” Hallitusohjelma jätti kuitenkin avoimeksi Nato-jäsenyyden hakemisen ja toteaa siitä toteutettavan selvityksen ulko- ja turvallisuuspoliittisen selonteon laatimisen yhteydessä. Nato-jäsenyysselvityksen tekeminen käynnistyi tammikuun 2016 lopulla.

 Venäjän hyökkäys Ukrainaan ja Suomen mielenmuutos 
Venäjän hyökättyä Ukrainaan 24. helmikuuta 2022 suomalaisten mielipiteet muuttuivat nopeasti. Vain päiviä hyökkäyksen jälkeen suurin osa suomalaisista kannatti kyselyiden mukaan Nato-jäsenyyttä, ja julkista Nato-keskustelua käytiin vilkkaasti. 12. toukokuuta presidentti ja pääministeri ilmoittivat kannattavansa jäsenyyden hakemista ”ensi tilassa”.

 Nato-keskustelu 
 Eri tahojen Nato-kantoja ennen jäsenyyttä 
 Suomen presidentit 
Urho Kekkosta presidenttinä seuranneen Mauno Koiviston kanta Nato-jäsenyyttä kohtaan oli negatiivinen. Ylen vuonna 2009 tekemässä haastattelussa hän totesi vastustavansa jäsenyyttä, sillä ei nähnyt Suomen olevan uhattuna siten, että tarvittaisiin uusia turvallisuuspoliittisia ratkaisuja.

Koiviston seuraaja Martti Ahtisaari on Nato-jäsenyyden selvin kannattaja Suomen presidenteistä. Ahtisaari on nähnyt Nato-jäsenyyden tapana päästä kansainvälisessä keskustelusta Suomesta esiintyvästä ”suomettumisleimasta”. Ahtisaaren mukaan Suomen kuuluisi kuulua Natoon, koska se on länsimaisten demokratioiden järjestö.

Ahtisaaren seuraaja Tarja Halonen on puhunut Suomen liittoutumattomana pysymisen puolesta. Vuoden 2011 uudenvuodenpuheessa hän vetosi kansan enemmistön mielipiteeseen liittoutumattomana pysymisestä ja korosti hyviä naapurisuhteita uskottavan puolustuksen perustana. (archive.org) Halonen on suhtautunut Nato-jäsenyyteen kriittisesti myös presidenttiuransa jälkeen.

Halosen jälkeen presidentin virkaan noussut Sauli Niinistö on kannattanut Nato-jäsenyyden pitämistä avoimena mahdollisuutena, ja on esittänyt, että mahdollisesta jäsenyydestä järjestettäisiin EU-jäsenyyden tapaan kansanäänestys ennen jäsenyyden hakemista. Niinistön mukaan Suomi olisi päässyt myös nykyistä helpommin Naton jäseneksi 1990-luvulla, kun Venäjä oli heikko.

 Poliittiset puolueet ja kansanedustajat 
Helsingin Sanomien tuottaman kansanedustajia koskevan selvityksen mukaan toukokuuhun 2022 mennessä yli 160 nykyisen eduskunnan kansanedustajaa kannatti Suomen Nato-jäsenyyttä tai olivat valmiina äänestämään sen puolesta. 10 kansanedustajaa avoimesti vastusti Nato-jäsenyyttä (7 edustajaa vasemmistoliitosta, Ano Turtiainen (vkk.), Mika Niikko (ps.) sekä Raimo Piirainen (sd.)) tai olivat valmiina äänestämään sitä vastaan. Noin 20 kansanedustajaa ei muodostanut kantaansa/kertonut kantaa asiaan liittyen.

Kokoomus on kannattanut Suomen Nato-jäsenyyttä vuodesta 2006 lähtien. Puolue on myös kannattanut vuoteen 2015 saakka kansanäänestyksen järjestämistä Nato-hakemuksesta. Tosin monet keskeiset kokoomuslaiset olivat jo vuonna 2014 sitä mieltä, että kansanäänestyksen vaatimuksesta tulisi luopua. Vuonna 2016 hyväksytyssä puoluekokouskannanotossa kansanäänestystä ei enää vaadittu. Lännen median vuonna 2015 teettämässä kyselyssä kokoomuslaisista 62 prosenttia kannatti Suomen Nato-jäsenyyttä. Ruotsalainen kansanpuolue piti periaateohjelmassaan Nato-jäsenyyden hakemisen avoimena mahdollisuutena. Puolueen edustajista esimerkiksi entinen puolustusministeri Carl Haglund kannatti Suomen Nato-jäsenyyttä.

Suomen Keskustan vuoden 2006 puolueohjelma totesi Suomen puolustavan itsenäisyyttään ensisijaisesti itse. Puolue edellytti kansan enemmistön tukea uusiin turvallisuuspoliittisiin ratkaisuihin. Puolueen tavoiteohjelma 2010-luvulle totesi, ettei Suomi kuulu Natoon, mutta säilyttää Nato-jäsenyyden hakemisen mahdollisena, jos muutos saa kansan enemmistön tuen ja siitä on valtiojohdon laaja yksimielisyys. Puolue edellytti lisäksi kansanäänestyksen järjestämistä Nato-jäsenyydestä. Keskustan yleisten ohjelmien avoimesta suhtautumisesta huolimatta useat puolueen edustajat eivät kannattaneet Nato-jäsenyyttä. Lännen median vuonna 2015 teettämässä kyselyssä keskustalaisista 58 prosenttia vastusti Suomen Nato-jäsenyyttä, ja vain seitsemän prosenttia kannatti sitä.

Perussuomalaiset kannatti puolueen turvallisuuspoliittisessa ohjelmassa Suomen harjoittaman liittoutumattomuuspolitiikan jatkamista, sillä se näki liittoutumisen pienentävän Suomen poliittista liikkumavaraa turvallisuuspoliittisissa kysymyksissä. Puolue vetosi muun muassa Nato-jäsenyyden kustannuksiin, jäsenyyden mukanaan tuomiin velvoitteisiin ja jäsenyyden mahdollisiin maanpuolustustahtoa heikentäviin tekijöihin. Tästä huolimatta puolue totesi pitävänsä Nato-jäsenyyden hakemisen avoimena mahdollisuutena ja kannatti jäsenyyden edut ja haitat summaavan selvityksen teettämistä. Perussuomalaisista kunnallispoliitikoista yli puolet vastusti Suomen Nato-jäsenyyttä Lännen median kyselyssä. Huhtikuussa 2022 puolueen päättäjistä koostuva puoluevaltuusto hyväksyi yksimielisesti Nato-jäsenyyttä kannattavan lausunnon, ja perussuomalaisten puoluehallitus kannatti Suomen Nato-jäsenyyttä.

Suomen Sosialidemokraattinen Puolueen (SDP) eduskuntavaaliohjelma 2015 puolsi turvallisuuspolitiikan jatkamista nykyisellä linjalla. SDP:n poliitikoista 72 prosenttia vastusti Nato-jäsenyyttä Lännen median vuoden 2015 kyselyssä. Vasemmistoliitto tähtäsi periaateohjelmassaan sodan ja militarismin vastustamiseen. Puolue ilmoitti haluavansa purkaa sotilasliitot sekä edistävänsä aseistariisuntaa ja Yhdistyneiden kansakuntien periaatteiden kunnioittamiseen perustuvaa maailmanrauhaa. Vihreän liiton periaateohjelma ilmoitti puolueen kannattavan inhimillistä turvallisuutta asevarustelun sijaan. Puolueen vuoden 2014 poliittinen ohjelma totesi, ettei Vihreät kannata Suomen Nato-jäsenyyttä mutta tilanteen olennaisesti muuttuessa puolue esittäisi kansanäänestyksen järjestämistä mahdollisesta sotilasliittoon liittymisestä.  Vuonna 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan Vihreiden eduskuntaryhmä ilmoitti, että se kannattaa Suomen Nato-jäsenyyttä ja sen ripeää edistämistä. Lisäksi puolueen varapuheenjohtaja ja eduskuntaryhmän johtaja Atte Harjanne sekä useita muita kansanedustajia ilmoittivat kannattavansa Suomen Nato-jäsenyyttä.

 Kannattavat kansalaisjärjestöt 
Nato-jäsenyyttä on kannattanut Suomessa esimerkiksi 900 jäsenen Suomen Atlantti-Seura. Järjestö on julkaissut vuosien varrella useita Nato-selvityksiä ja järjestänyt erilaisia Natoon ja turvallisuuspolitiikkaan liittyviä tilaisuuksia. Atlantti-Seura on perustellut Nato-jäsenyyttä sen tarjoamalla yhteisellä puolustuksella, joka estäisi Suomeen kohdistuvan sotilaallisen painostuksen ja pienentäisi hyökkäyksen mahdollisuutta. Järjestön mukaan Nato-jäsenyys antaisi suomalaiselle aseteollisuudelle kilpailuetuja, kun se esimerkiksi saisi käyttöönsä Nato-maiden käyttöön rajoitettuja asiakirjoja ja standardeja. Atlantti-Seuran mukaan Suomi voisi Nato-maana säilyttää myös nykymuotoisen asevelvollisuusarmeijan, sillä Nato-maat säilyttävät täyden kansallisen itsemääräämisoikeiden. Suomen Varusmiesliitto ilmoitti 12. toukokuuta 2022 kannattavansa Suomen Nato-jäsenyyttä. Liiton puheenjohtaja Joel Elmaci arvioi Nato-jäsenyyden parantavan Suomen turvallisuutta.

 Vastustavat kansalaisjärjestöt 
Suomen Nato-jäsenyyttä ovat vastustaneet etenkin eritaustaiset suomalaiset rauhanjärjestöt, kuten Sadankomitea, Suomen rauhanpuolustajat ja Rauhanliitto. Näistä vasemmistokytköksistään tunnettu rauhanpuolustajat on luonnehtinut Natoa ”militaristiseksi ydinaseliitoksi”. Sadankomitea on periaateohjelmassaan taas vaatinut koko sotilasliiton lakkauttamista.  Rauhanliitto on perustellut Nato-jäsenyyden vastustamista muun muassa sillä, että jäsenyys sitoisi Suomen sotilasliiton strategiaan. Järjestö ovat vedonneet myös Suomen kansan enemmistöön, joka on eri mielipidemittauksissa pääasiassa vastustanut sotilasliittoon liittymistä. Rauhanpuolustajat vastustavat Nato-jäsenyyttä, koska sen mukaan Suomi joutuisi täysjäsenenä lännen etuvartioksi Venäjää vastaan, minkä lisäksi Suomi voisi joutua terroritekojen kohteeksi. Järjestö on vastustanut jäsenyyttä myös, koska sen vastustama aseteollisuus hyötyy jäsenyydestä.

 Keskustelun tukahduttaminen 
Stefan Wallinin mukaan Nato-keskustelua jatkuvasti vaiennettiin Venäjän hyökkäykseen asti sanomalla, että ei ole sen aika, tai leimaamalla keskustelun käynnistäjät "Nato-haukoiksi" tai "sotahaukoiksi", mutta jälkeenpäin osittain samat henkilöt valittivat, että aiheesta ei ehditty keskustella tarpeeksi.

 Mielipidemittaukset 
Helmikuussa 2022 suomalaisista 53 prosenttia kannatti Suomen liittymistä sotilasliitto Naton jäseneksi, 28 prosenttia vastusti. Tämä Taloustutkimuksen kysely Ylelle tehtiin 23.–25. helmikuuta, kun 24. helmikuuta Venäjä aloitti laajamittaisen hyökkäyksen Ukrainaan. Syksyllä 2022 kannatus kävi 85 prosentissa.

Vuoden 2022 alussa Nato-jäsenyyden hakemista jollain aikavälillä kannatti 44 %, vain neljännes vastusti. Ruotsin edetessä Nato-jäsenyyttä kohti 55 % haluaisi Suomen edistävän omaa jäsenyyttään, alle kolmannes ei (2022).

 Valtionjohdon esittäessä 
Nato-jäsenyyden hyväksyisi 63 %, jos presidentti ja hallitus puoltaisivat sitä. 10 % oli jokseenkin ja 17 % täysin eri mieltä 2022. Kokoomuksen, Sdp:n, keskustan, perussuomalaisten ja vihreiden kannattajista selvä enemmistö tukisi valtiojohdon myönteistä kantaa.

Vuonna 2014 suurin osa suomalaisista (53–34 %) olisi tukenut Nato-jäsenyyttä, jos valtiojohto päätyisi sen kannalle. Kysely tehtiin Venäjän vallattua Krimin. Vuonna 2009 luvut olivat 32–61. Vasemmistoliittoa (37–46 %) lukuun ottamatta kaikissa puolueissa tukijoita olisi enemmän kuin vastustajia.

Jos presidentti Niinistö kannattaisi Nato-jäsenyyttä, 48 % suomalaisista tukisi päätöstä ja 33 % vastustaisi, osoitti Alma Median kysely joulukuussa 2018.

 Kansanäänestys
43 % suomalaisista oli vuonna 2022 sitä mieltä, että eduskunnan pitää päättää Nato-jäsenyydestä ilman neuvoa-antavaa kansanäänestystä, 37 % kannatti kansanäänestystä.

 Mielipidemittausten kehitys 
Elinkeinoelämän valtuuskunnan vuosina 1998–2015 teettämissä Nato-kyselytutkimuksissa vastaajien kanta on pysynyt likimain samana, niin että suurin osa vastusti Nato-jäsenyyttä. Vuoden 2015 talvella toteutetussa tutkimuksessa oli havaittavissa tosin jonkinasteinen mielipiteen muutos Nato-myönteisempään suuntaan, sillä jäsenyyttä kannattavien ja siitä epävarmojen luvut kasvoivat useilla prosenttiyksiköillä edellisten neljän vuoden lukuihin nähden. Kannatusluvut eivät toisaalta olleet poikkeuksellisia, sillä kyselyn tulokset olivat samansuuntaisia vuosina 1998 ja 2009. EVA:n tutkimuksessa Nato-myönteisyys oli alimmillaan talven 2012 tutkimuksessa, jossa vain 14 prosenttia kannatti 65 prosentin vastustaessa jäsenyyttä. Perinteisesti kannatusluvut liikkuivat tutkimuksessa noin 20 prosentissa, epävarmojen muodostaessa noin 25–30 prosenttia vastaajista. Vastustajia oli tutkimuksessa yleisimmin noin puolet vastaajista. Tutkimuksen virhemarginaali oli 2–3 prosenttia suuntaansa.

Yleisradion vuosina 2013–2015 teettämät tutkimukset vastaavat tuloksiltaan melko hyvin EVA:n tutkimuksia, joiden tapaan puolet vastaajista vastusti, kolmasosa oli epävarmoja ja noin 20 prosenttia kannatti jäsenyyden hakemista. Ylen vuoden 2015 tutkimuksen mukaan Nato-jäsenyyden kannatus nousisi 35 prosenttiin, jos Suomen naapurimaa Ruotsi liittyisi puolustusliittoon. Vastaajista 47 prosenttia sanoi tosin vastustavansa Suomen jäsenyyttä, vaikka Ruotsi liittyisi. 63 prosenttia vastaajista halusi mahdollisesta jäsenyydestä kansanäänestyksen. Toisaalta suurin osa suomalaisista (53 % vastaan 34 %) tukisi Nato-jäsenyyttä, jos valtiojohto päätyisi sen kannalle (2014). Vuonna 2009 luvut olivat 32–61. Vasemmistoliittoa (37-46 %) lukuun ottamatta kaikissa puolueissa tukijoita olisi enemmän kuin vastustajia.

Upseeriliiton vuonna 2010 teettämässä kyselyssä 55 prosenttia liiton jäsenistä kannatti Nato-jäsenyyttä. Sotilasarvoltaan ylempien henkilöiden Nato-jäsenyyskanta oli positiivisempi alempien arvojen henkilöihin verrattuna. Helsingin Sanomien huhtikuussa 2014 upseeriliiton jäsenillä teettämässä kyselyssä 66 prosenttia vastaajista piti Nato-jäsenyyttä parhaana vaihtoehtona Suomen puolustuksen kannalta. Muut annetut vaihtoehdot olivat sotilaallinen liittoutumattomuus ja sotilasliitto Ruotsin kanssa.

 Mielipidemittauksia 
Suomalaisista 82 % suhtautui myönteisesti Nato-jäsenyyteen vuonna 2024. Kielteisesti suhtautuvia oli eniten vasemmistoliitossa (29 %) ja perussuomalaisissa (17 %).

Taulukkoon on laitettu tulokset Yleisradion, MTV:n, Helsingin Sanomien, Elinkeinoelämän valtuuskunnan ja Puolustusministeriön alaisen Maanpuolustustiedotuksen suunnittelukunnan teettämistä Nato-kyselyistä vuodesta 2014 alkaen.
+ Aikaväli TahoOtos Kyllä Ei EOSJohto 30.1.–1.2.2023Iltasanomat1 021 82 %8 %10 % 74 %19.–31.10.2022Elinkeinoelämän valtuuskunta2 088 78 %8 %14 % 70 %14.9.–2.10.2022Puolustusministeriö1 033 85 %12 %3 % 73 %20.–26.6.2022Helsingin Sanomat1 003 79 %10 %11 % 69 %9.–10.5.2022Helsingin Sanomat1 002 73 %12 %15 % 61 %4.–6.5.2022Yleisradio1 270 76 %12 %11 %  64 %7.4.–3.5.2022Puolustusvoimat1 002 68 %15 %17 % 53 %22.4.–27.4.2022Helsingin Sanomat1 062 65 %13 %22 % 52 %6.4.–11.4.2022MTV1 863 68 %12 %20 % 56 %28.3.–30.3.2022Helsingin Sanomat1 080 61 %16 %23 % 45 %18.3.–23.3.2022Helsingin Sanomat1 062 54 %21 %25 % 33 % 9.3.–11.3.2022Yleisradio1 378 62 %16 %21 % 46 %4.3.–15.3.2022Elinkeinoelämän valtuuskunta2 074 60 %19 %21 % 41 %28.2.–3.3.2022Helsingin Sanomat501 48 %26 %27 % 22 %23.2.–25.2.2022Yleisradio1 382 53 %28 %19 % 25 %24.2.2022Venäjän hyökkäys Ukrainaan13.1.–21.1.2022MTV1 00530 % 43 %27 % 13 %3.1.–16.1.2022Helsingin Sanomat1 00328 % 42 %30 % 14 %24.9.–7.10.2021Elinkeinoelämän valtuuskunta2 04226 % 40 %33 % 14 %15.9.–4.10.2021Puolustusministeriö1 00124 % 51 %24 % 27 %16.10.–28.10.2020Elinkeinoelämän valtuuskunta2 01922 % 45 %32 % 23 %16.9.–6.10.2020Puolustusministeriö1 16921 % 53 %25 % 32 %14.11.–3.12.2019Puolustusministeriö1 01120 % 64 %16 % 44 % 9.10.–22.10.2019Elinkeinoelämän valtuuskunta2 03622 % 47 %32 % 25 %24.9.–4.10.2018Elinkeinoelämän valtuuskunta2 07323 % 46 %31 % 23 %21.9.–7.10.2018Puolustusministeriö1 03420 % 59 %21 % 39 %29.11.–5.12.2017Yleisradio1 00519 % 53 %28 % 34 %16.10.–27.10.2017Helsingin Sanomat?22 % 59 %19 % 37 %22.9.–10.10.2017Puolustusministeriö1 00122 % 62 %17 % 40 %6.2.–9.2.2017Yleisradio1 00721 % 51 %28 % 30 %11.1.–23.1.2017Elinkeinoelämän valtuuskunta2 04025 % 46 %29 % 21 %22.9.–11.10.2016Puolustusministeriö1 00025 % 61 %14 % 36 %8.1.–19.1.2016Elinkeinoelämän valtuuskunta2 04027 % 46 %27 % 19 %5.11.–23.11.2015Puolustusministeriö1 00527 % 58 %15 % 31 %19.10.–22.10.2015Yleisradio1 00022 % 55 %23 % 33 %9.1.–22.1.2015Elinkeinoelämän valtuuskunta2 05626 % 43 %32 % 17 %26.9.–12.10.2014Puolustusministeriö1 02330 % 60 %10 % 30 %12.8.–21.8.2014Helsingin Sanomat1 00226 % 57 %17 % 31 %29.7.–6.8.2014Yleisradio1 00026 % 58 %16 % 32 %23.2.2014Venäjä miehittää Krimin niemimaan 14.1.–30.1.2014Elinkeinoelämän valtuuskunta2 05218 % 51 %30 % 33 % 21.11.2000–18.1.2001Elinkeinoelämän valtuuskunta2 21420 % 52 %28 % 32 %  15.10.–2.11.1999Verkkouutiset1 01316 % 73 %12 % 57 %16.10.–28.10.1998Verkkouutiset1 03632 % 48 %10 % 16 %

 Asiantuntijoiden näkökohtia jäsenyyden puolesta 
 Nato-jäsenyyden vaikutus Venäjä-suhteisiin 
Entinen Suomen Moskovan-suurlähettiläs Markus Lyra arvioi, että Nato-jäsenyys ei vaikuttaisi Suomen Venäjä-suhteisiin millään tavalla. Hänen mukaansa Venäjän kanssa hyvissä valtiosuhteissa olleet maat ovat kyenneet säilyttämään hyvät Venäjä-suhteensa myös Natoon liittymisen jälkeen.Suurlähettiläs voi sanoa Nato-kantansa eläkkeellä, Anna-Liina Kauhanen HS, Helsingin Sanomat 22.2.2014. (Arkistoitu versio))

Tohtori Jukka Tarkan mukaan Venäjä on ärhennellyt ennemmin maiden valmistellessa liittymistä Natoon, ei niinkään Nato-liitoksen jälkeen, koska Venäjän ei kannata muistuttaa epäonnistumisestaan.

 Kynnys hyökätä Nato-maahan 
Aleksanteri-instituutin tutkijatohtori Hanna Smith sanoi, että Suomen kannattaa liittyä Natoon, jos se haluaa turvatakuut Venäjää vastaan. Venäjän olisi näet järjetöntä haasta paljon vahvempi Nato. Sen sijaan ei-Nato-maihin Venäjä voisi kohdistaa sotilastoimia, kuten Ukrainaan, vaikka Suomen riski onkin pienempi. Myös Venäjän ulkoministeri Sergei Lavrov sanoi, ettei Venäjä hyökkäisi Nato-maihin.

Sotatieteiden tohtori, kapteeni Jarno Limnellin mukaan Venäjän hyökkäyskynnys sotilaallisesti liittoutuneeseen Suomeen olisi korkeampi kuin nyky-Suomeen, ja Venäjällä on sekä ”kyky” että ”tahtoa” hyökätä, kuten Georgian sota osoittaa.Suomen Kuvalehti 16/2010 s. 38-43

Historiallisesti liittoutumattomuutta tai puolueettomuutta ei sodissa kunnioitettu tai jätetty sotatoimien ulkopuolelle.Saatanallinen Nato-säe, tohtori Jukka Tarkka, Kaleva, 10.10.2014. Liittoutumaton Suomi saattaisi jopa joutua puolustamaan ilmatilaansa ja merialueitaan sekä Venäjää että Natoa vastaan, jos näiden välille syntyisi ristiriitoja Baltiassa. Kun kumpikaan ei voisi luottaa Suomeen, liittoutumaton alue ehkä pyrittäisiin ottamaan omaan käyttöön ennen kuin vastustaja ehtii. Ministeri Jaakko Iloniemi on esittänyt samanlaisia näkemyksiä liittoutumattomuuden vaaroista."Onko Ukrainan tie Suomen tie", ministeri Jaakko Iloniemi, Suomen Kuvalehti 18/2014, 2.5.2014, sivut 16-17.

Poliittisen historian dosentti Erkki Vasara arvioi, että koska Nato- ja EU-maat ovat pitkälti samat, Naton joutuminen konfliktiin Venäjän kanssa veisi todennäköisesti Suomen mukaan kriisiin riippumatta siitä, onko Suomi Naton jäsen vai ei. Mitä on Nato-näkemysten takana?, Poliittisen historian dosentti Erkki Vasara, Helsingin Sanomat 9.3.2014, sivu C24. (Arkisto)

Ulkopoliittisen instituutin tutkija Charly Salonius-Pasternak kirjoitti joulukuussa 2014, että Venäjä voisi hyökätä pelkästään Suomeen. Venäjän motiivi iskuihin voisi olla vaikuttaminen poliittiseen päätöksentekoon, liikkumavapauden estäminen tai harhautus. Se saattaisi esimerkiksi vallata Ahvenanmaan saaria rajoittaakseen lentoliikennettä ja estää Natoa puolustamasta Viroa kunnolla. Suomi ei ehkä uskaltaisi edes puolustautua.Tutkija Salonius-Pasternak: Suomi voisi olla sotilaallisen iskun ensimmäinen kohde, Charly Salonius-Pasternak, Ulkopoliittisen instituutin tutkija, Helsingin Sanomat, Vieraskynä, 29.12.2014. (Arkistoitu versio)

 Puolustuskyky 
Maanpuolustuskorkeakoulun Venäjän turvallisuuspolitiikan emeritusprofessori Alpo Juntunen sanoi vuonna 2013, että Suomi voisi puolustaa vain osaa Etelä-Suomesta ja sielläkin Venäjä lamauttaisi puolustuksen nopeasti, yksittäiset joukko-osastot tunneissa. Juntusen mukaan informaatioyhteiskunnan aikana massa-armeijalla ei enää pärjää.Emeritusprofessori IS:lle: Suomen puolustus kestäisi vain tunteja, HS 7.1.2013. Juntusen mukaan liittyminen Natoon olisi tehokkain tapa parantaa Suomen turvallisuutta.Kova väite Suomen puolustuskyvystä "melko mustavalkoista", Iltalehti 7.1.2013 (Archive.org) Useat asiantuntijat kuitenkin tyrmäsivät Juntusen väitteet.

Suomen keskeisin uhkakuva on yllättäen alkava ja nopeasti loppuun viety hyökkäys maa-, meri- ja ilmavoimien, maahanlaskujen ja rannikoille tunkeutumisten voimin. Olennaista on se, kuinka nopeasti kansainvälinen yhteisö reagoi hyökkäykseen, missä voi amiraali, puolustusvoimien ex-komentaja Jan Klenbergin mukaan kestää parikin viikkoa. Tuorein huolenaihe ovat lähialueiden taktiset ohjukset, joilla voidaan ampua satojen kilojen tavanomaisia kärkiä vastustajan puolustustahdon murtamiseksi. Pienellä maalla ei ole mitään keinoja torjua tällaista.Puolustuksen tärkeimmät osat on turvattava, Puolustusvoimien entinen komentaja, amiraali Jan Klenberg, Helsingin Sanomat, Vieraskynä 16.1.2012 (Arkistoitu versio)

Hyökkäyksen ehkäisemiseksi ennalta tulisi hyökkääjälle luoda pelote siitä, että hyökkäys johtaa varmasti sotaan. Varmin ja selkein ratkaisu olisi Klenbergin mukaan liittyminen Naton jäseneksi. Vaihtoehtoisessa ratkaisussa tarvittaisiin uudet valmiusjoukot toistuvine kertausharjoituksineen ja muun muassa kallis, nykyaikainen aseistus.

 Ruotsi 
Helsingin Sanomien haastattelemat Suomen ja Ruotsin tutkijat uskoivat Suomen olevan valmis liittymään Natoon ilman Ruotsiakin. Vuonna 2022 ruotsalaisista 46–51 % kannatti Nato-jäsenyyttä ja 27–29 % vastusti. Jos Suomi liittyisi Natoon, ruotsalaisista 59 % kannattaisi ja 17 % vastustaisi Nato-jäsenyyttä. Toukokuussa 2022 Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Boris Johnson matkusti Ruotsiin, ja Johnson yhdessä Ruotsin pääministeri Magdalena Anderssonin kanssa allekirjoittivat maiden väliset yhteiset turvatakuut. Samana päivänä Boris Johnson vieraili Helsingissä, ja Johnson yhdessä tasavallan presidentti Sauli Niinistön kanssa allekirjoittivat samanlaiset yhteiset turvatakuut maiden välillä.

 Kansainvälinen reaktio 
Kun pääministeri Sanna Marin ja tasavallan presidentti Sauli Niinistö yhdessä ilmoittivat kannattavansa Suomen Nato-jäsenyyttä 12. toukokuuta 2022, useat länsimaat osoittivat tukensa Suomen valtionjohdon mietteelle. Tosin vielä maan valtionjohto ei ollut lähettänyt virallista Nato-hakemusta eli ”halua tulla kutsutuksi” jäseneksi. 

11. toukokuuta Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Boris Johnson vieraili Helsingissä ja allekirjoitti yhdessä Suomen presidentti Sauli Niinistön kanssa maiden väliset turvatakuut. 

12. toukokuuta Ranskan presidentti Emmanuel Macron ilmoitti tukevansa Suomen Nato-jäsenyyttä. Samana päivänä Yhdysvaltain senaatin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja Bob Menendez sekä valiokunnan korkea-arvoisin republikaani Jim Risch ilmoittivat tukevansa Suomen Nato-jäsenyyttä. Myös Saksan liittokansleri Olaf Scholz ilmoitti 12. toukokuuta kannattavan Suomen Nato-jäsenyyttä ja puhelussa Suomen presidentti Sauli Niinistön kanssa ilmoitti täyden tuen Suomen päätökselle. Naton pääsihteeri Jens Stoltenberg ilmoitti tukevan Suomen Nato-jäsenyyttä ja toivottavan Suomen tervetulleiksi. Lisäksi Puolan pääministeri Mateusz Morawiecki, Liettuan pääministeri Ingrida Šimonytė ja Viron pääministeri Kaja Kallas ilmoittivat tukevansa Suomen Nato-jäsenyyttä. Yhdysvaltain presidentti Joe Biden ilmaisi tukevansa Suomen valtionjohdon päätöstä.

13. toukokuuta Turkin presidentti Recep Tayyip Erdoğan ilmoitti, että Suomen ja Ruotsin Nato-jäsenyyteen ”ei voi suhtautua positiivisesti”. Suomen Ulkopoliittisen instituutin Lähi-idän ja Turkin politiikan asiantuntija Toni Alaranta kertoi Helsingin Sanomien haastattelussa, että Erdoğanin varautuneisuus todennäköisesti liittyy etenkin konflikteihin Ruotsin tuesta Syyrian ja Turkin alueella olevaan kurdivähemmistöön. Alarannan mukaan kyseessä on Turkin konflikti Kurdistanin työväenpuolue PKK:n kanssa sekä oppositiohahmo Fethullah Gülenin ympärille muodostuneen Gülen-liikkeen kanssa. Alaranta ei kuitenkaan uskonut, että Erdoğan oikeasti torppaisi Suomen ja Ruotsin Nato-jäsenyyttä vaan pikemmin halusi ”vastapalveluksia” asiaan liittyen.

 Suomen Nato-jäsenyyden haku ja ratifiointi 
17.5.2022 eduskunta hyväksyi äänin 188-8 hallituksen selonteon, joka esitti Nato-jäsenyyttä. Muut puolueet kannattivat mutta vastustajat olivat melkein puolet vasemmistoliitosta, yksi perussuomalainen sekä Ano Turtiainen (Valta kuuluu kansalle). Vielä samana iltana presidentti Niinistö teki asiasta lopullisen päätöksen ja ulkoministeri Pekka Haavisto allekirjoitti jäsenyyshakukirjeen Natolle.

Suomi haki Nato-jäsenyyttä samanaikaisesti Ruotsin kanssa 18. toukokuuta 2022. Maat kutsuttiin liittymisneuvotteluun 29. kesäkuuta. Syynä neuvottelujen viivästymiselle pidettiin Turkin ja Unkarin vastustusta. Unkarin parlamentti hyväksyi 27. maaliskuuta 2023 Suomen Nato-jäsenyyden äänin 182-6. Turkin parlamentti hyväksyi 30. maaliskuuta 2023 Suomen Nato-jäsenyyden äänin 276-0.

 Katso myös 
 Naton sotilasoperaatiot
 Natottuminen 
 Ruotsin Nato-jäsenhakemus 

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 






























 Ulkoasiainministeriön julkaisemat 



 Puolustusvoimien tutkimuslaitoksen julkaisema 


 Aiheesta muualla 
 Suomen erityisedustusto Natossa: Linkkejä ja julkaisuja
 Suomen Atlantti-Seuran julkaisut. PDF-muotoisia julkaisuja, joista ainakin osa on myös painettu kirjoiksi
 Häkkinen, Teemu: Nato ja Suomen turvallisuusongelmat tutuiksi. Kirja-arvostelu teoksesta Salomaa, Markku: Puhutaan Natosta. Docendo, 2015. (Agricolan kirja-arvosteluja, 22.4.2015.)

Luokka:Nato
Luokka:Poliittiset kiistat
Nato-keskustelu
Luokka:Suomen poliittinen historia