Kikkeri

Kikkeri () on maalaiskunta, sen keskustaajama sekä erillinen kyläryhmä Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Inkerin ylängöllä seitsemän kilometriä Volossovasta koilliseen. Taajamassa on 2 100, Kikkerin sovhoosin asutuksessa 127, Suuren-Kikkerin kylässä 37 ja Pienessä-Kikkerissä 31 sekä koko kunnassa 2 400 asukasta (vuonna 2011)Generalnyi plan, s. 46..

Maantiede ja asutus
Kikkerin kunnan pinta-ala on 51,54 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Volossovan piirin Kupanitsan, lännessä Volossovan ja etelässä Kalttinan kuntiin sekä idässä Hatsinan piiriin.Generalnyi plan, s. 14. Pinta-alasta 44,5 % on metsää, 39,0 % maatalousmaata ja 13,1 % asuinaluettaGeneralnyi plan, s. 104–105..

Suurin osa kunnasta kuuluu pinnanmuodostukseltaan tasaiseen Inkerin ylänköön. Alueella ei ole jokia tai järviä.Generalnyi plan, s. 32, 37. Seudulla on paljon karsti-ilmiöitäGeneralnyi plan, s. 30–31.. Hyötykaivannaisiin kuuluu dolomiittiGeneralnyi plan, s. 37–38..

Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Kikkerin sovhoosin ja 81. kilometrin asutukset sekä kuusi kylää: Lipakora (ven. Lipovaja Gora), Orponja (Arbonje), Orponjan moisio (Myza Arbonje), Pieni-Kikkeri (Maloje Kikerino), Rokovitsa (Rogovitsy) ja Suuri-Kikkeri (Bolšoje Kikerino). Kunnan alueella sijaitsee kuusi puutarhapalsta-aluetta. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan lähes 2 000 henkeä.Generalnyi plan, s. 47.

Historia
Kikkeri mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. 1600-luvulla seudulle muutti inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Kupanitsan luterilaiseen seurakuntaan. Nykyisen taajaman paikalla oli kartano ja maantien varrella majatalo. Vuonna 1870 rakennettiin Kikkerin rautatieasema, jonka ympärille syntyi huvila-asutusta.Generalnyi plan, s. 16.

Pjotr Vaulin perusti vuonna 1906 Kikkeriin keramiikkapajan, jonka tuotteita on käytetty monien arvorakennusten koristelussa. Vuonna 1920 sen pohjalta muodostettiin posliini- ja keramiikkatehdas Gorn, joka teki konkurssin 2000-luvun alussa. Vuosina 1930–2004 Kikkerillä oli kaupunkimaisen taajaman status.

Liikenne, talous ja palvelut
Kikkerin kautta kulkee Namkun, Hatsinan ja Iivananlinnan välinen rautatie sekä Hatsinan ja Opoljan ja Hattulan ja Kemppaalan (Kempolovo) väliset maantiet. Rokovitsasta haarautuu tie Kalttinaan.Generalnyi plan, s. 17.

Kunnan talous perustuu rakennustarvikkeiden tuotantoon. Maataloutta harjoittaa kaksi Kalttinan kunnassa sijaitsevaa maatalousyritystä.Generalnyi plan, s. 42. Noin neljäsosa työvoimasta työskentelee naapurikunnissa tai PietarissaGeneralnyi plan, s. 48..

Kikkerissä toimii lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka ja joukko kauppojaGeneralnyi plan, s. 50–55.. Taajamassa on vuonna 1997 valmistunut inkerinsuomalaisten vanhusten palvelutalo.

Nähtävyydet ja matkailu
Orponjan, Pienen-Kikkerin ja Rokovitsan kylien läheltä on löydetty muinaisia kurgaani- ja kivikehyshautoja. Kikkerin taajaman rakennusmuistomerkkejä ovat 1900-luvun vaihteesta peräisin oleva Vaulinin kartano ja vuosina 1908–1909 pystytetty ortodoksinen kirkko, joka suljettiin vuonna 1939 ja palautettiin seurakunnalle vuonna 1994. Kikkerin asemalla on Venäjän kansalaissodassa ja toisessa maailmansodassa kaatuneiden muistomerkki.Generalnyi plan, s. 100–102. Matkailupalveluita ei oleGeneralnyi plan, s. 44..

Lähteet


Viitteet

Aiheesta muualla
 Kikkerin kunnan sivusto  
 Kikkeri Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa 

Luokka:Kupanitsan kylät
Luokka:Volossovan piirin kunnat