Sakasti

Sakaristo eli sakasti (lat. sacarium, sacrisha, secretarium) on kirkossa oleva huone, jossa papit ja muut jumalanpalveluksen toimittajat valmistautuvat palvelukseen. Sakaristossa säilytetään liturgisia vaatteita ja muita kirkkotekstiilejä, ehtoollisvälineitä ja muita tarvikkeita.

Keskiaikaisissa kirkoissa sakasti toimi kirkon ja seurakunnan arvoesineiden ja omaisuuden säilytyspaikkana. Tästä syystä vanhojen kirkkojen sakastiin ei ole sisäänkäyntiä ulkopuolelta, vaan ainoastaan kirkkosalista. Kirkon rakentaminen aloitettiin usein sakastista.Tutustumiskäynti keskiaikaiseen kivikirkkoon    Sakasti on voitu rakentaa myös myöhempänä laajennuksena. Esimerkiksi Tammelan keskiaikaisen harmaakivikirkon sakasti on sen nuorin osa.Tammela:kellotapuli ja sakasti  Kivisakastin rakentaminen puukirkkoon saattoi kertoa halusta rakentaa myöhemmin kivikirkko.Tyrväntö-verkko:Lepaan keskiaikainen kivisakasti Tällaisista suunnitelmista esimerkkejä ovat Savilahden kivisakasti Mikkelissä ja Tyrvännön sakaristo ja useat muut kesken jääneet kivikirkkohankkeet Suomessa. Sakariston katto saattoi olla holvattu ja seinät saatettiin koristella maalauksilla kirkkosalin tapaan.

pienoiskuva|Ruotsalaisen Skuttungen kirkon sakaristo
Sakaristossa säilytettiin kirkon tärkeimpiä kirjoja, kuten Raamattua sekä asiakirjoja, kirkon varoja ja erilaisia jumalanpalveluksissa tarvittavia arvokkaitakin esineitä. Sakaristoa on käytetty etenkin reformaation jälkeen myös muihin tarkoituksiin. Se on voinut toimia myös ripin vastaanottamistilana, aikaisemmin myös kirkottamisen tai muiden pienempien kirkollisten toimitusten paikkana, etenkin jos sakaristoon on sisustettu yksinkertainen alttari. Myös piscina, johon ylijäänyt ehtoollisviini tai kastemaljan vesi on kaadettu, voi sijaita sakaristossa. Sakaristo saattoi toimia myös eräänlaisena pappien työtilana, jossa oli seurakunnan kirjasto ja säilytettävänä muuta seurakunnan omaisuutta.  

Sakariston paikka kirkkorakennuksessa on vaihdellut. Keskiajalla se oli yleisimmin kirkon pohjoispuolella, kuorin välittömässä läheisyydessä, mutta etenkin 1700- ja 1800-luvulla sakaristo rakennettiin usein kuorin ja siten alttarin taakse. Uudistunut jumalanpalveluselämä on paikoin merkinnyt sitä, että kirkon sakaristo on käynyt pieneksi ja esimerkiksi kirkon lehterin alle on sisustettu tila laajemmaksi sakaristoksi, jumalanpalveluksissa tarvittavien liturgisten asujen ja muiden esineiden säilytystilaksi ja jossa on tilaa kaikille jumalanpalveluksen viettoon osallistuvien valmistautumiseen. Uusissa kirkoissa sakaristo on usein kirkon takaosassa, pääsisäänkäynnin läheisyydessä, jolloin jumalanpalvelukseen liittyvä kulkue voi kokoontua sakaristossa ja palata sinne jumalanpalveluksen päätyttyä.

 Huomiot 

 Lähteet 

Aiheesta muualla

Luokka:Kirkkoarkkitehtuuri
Luokka:Tilat