Pekka Rautakallio

pienoiskuva|Pekka Rautakallio Porin Ässien aikaan
Pekka Olavi ”Rocky” Rautakallio (s. 25. heinäkuuta 1953 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija, joka oli pelipaikaltaan puolustaja ja myöhemmin jääkiekkovalmentaja. Hyvänä luistelijana ja erinomaisena laukojana tunnettu Rautakallio oli yksi parhaista suomalaisista jääkiekkoilijoista 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa. Hän oli ensimmäinen suomalainen pelaaja, joka pelasi NHL:n tähdistöottelussa (1982). Vuosittain jääkiekon SM-liigan parhaalle puolustajalle jaettava palkinto on nimetty hänen mukaansa. 

Suomessa hän pelasi Ässissä vuosina 1968–1975 ja 1977–1979 sekä HIFK:ssa vuosina 1982–1987. Hän voitti Suomen-mestaruuden kolme kertaa vuosina 1971, 1978 ja 1983. Ässät on jäädyttänyt numeron 5, jolla Rautakallio pelasi. Pohjois-Amerikassa Pekka Rautakallio pelasi WHA:n Phoenix Roadrunnersissa sekä NHL:n Atlanta Flamesissa ja Calgary Flamesissa. Maajoukkuetasolla Rautakallio pelasi 165 maaottelua seitsemissä jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa. 

Pelaajauransa jälkeen Rautakallio on toiminut päävalmentajana Sveitsissä, Suomessa ja Latviassa.

 Ura pelaajana
Rautakallio pelasi SM-sarjassa Porin Ässien riveissä vuodet 1968–1975 ja voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1971. Vuonna 1975 hän lähti Pohjois-Amerikkaan, WHA:n Phoenix Roadrunnersiin, jossa pelasi vuoteen 1977 saakka. Rautakallio palasi Ässiin vuosiksi 1977–1979 ja voitti toisen Suomen-mestaruutensa vuonna 1978. Kaudella 1978–1979 hän teki SM-liigan puolustajien yhden kauden piste-ennätyksen tehtyään 36 ottelussa 53 tehopistettä. Ennätys säilyi kauteen 2024–2025 asti, jolloin Atro Leppänen rikkoi sen.

Rautakallio lähti vuonna 1979 toistamiseen Pohjois-Amerikkaan, tällä kertaa NHL:n Atlanta Flamesiin, joka muutti Calgaryyn vuonna 1980. Vuonna 1982 hän palasi Suomeen ja edusti HIFK:ta vuoteen 1987 saakka voittaen kolmannen Suomen-mestaruutensa vuonna 1983. Uransa viimeiset vuodet 1987–1989 Rautakallio pelasi Sveitsin B-liigan SC Rapperswil-Jonassa.

Rautakallio edusti Suomea maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1972, 1973, 1975, 1977, 1978, 1979 ja 1983. Hän pelasi myös Kanada-cupissa vuosina 1976 ja 1981.

 Ura valmentajana
Ensimmäisen tuntuman valmentamiseen Rautakallio sai syksyllä 1990 ryhtyessään Kiekko-Espoon B-junioreiden valmentajaksi. Tämä pesti kesti vain vuoden verran. Kaudella 1993–1994 Rautakallio nosti valmentamansa sveitsiläisen Rapperswill-Jonan pääsarjatasolle NLA-liigaan. Tämän jälkeen hän valmensi seuraa vielä seuraavatkin neljä kautta. 

Kaudelle 1998–1999 Rautakallio nimettiin Espoon Bluesin päävalmentajaksi, mutta pesti päättyi ennenaikaisesti irtisanomiseen jo 28. marraskuuta.

Seuraavaksi kaudeksi Rautakallio palasi Sveitsiin, ensiksi kahdeksi vuodeksi Bernin päävalmentajaksi ja tämän jälkeen kahdeksi vuodeksi Zürichiin. Neljän vuoden Sveitsin rupeaman jälkeen Rautakallio kutsuttiin takaisin Espoo Bluesiin korvaamaan potkut saanut Hannu Virta joukkueen päävalmentajana.

Kaudelle 2005–2006 Rautakallio palasi jälleen Sveitsiin, HC Ambri-Piottan päävalmentajaksi. Kaksivuotinen pesti päättyi irtisanomiseen jälkimmäisen kauden puolivälissä ja hänet korvasi kanadalainen, myös pitkään Sveitsissä valmentanut Larry Huras

Tämän jälkeen Rautakallio piti kaksi vuotta taukoa valmentamisesta, kunnes tarttui tilaisuuteen ryhtyä kasvattajaseuransa Ässien valmentajaksi tuomaan ryhtiä ja kokemusta joukkueen tekemiseen muutaman vuoden rämpimisen jälkeen. Porissa Rautakallio viihtyi sillä erää kaksi kautta ennen kuin luovutti vetovastuun kakkosvalmentajalleen Karri Kivelle siirtyen itse uusien haasteiden pariin. Huhtikuussa 2011 hänet valittiin KHL:n Riian Dinamon päävalmentajaksi. Rautakallion alaisuudessa Dinamo selviytyi ensimmäisellä kaudella konferenssin puolivälieriin. Toinen kausi päättyi kuitenkin kesken ja Rautakallio irtisanottiin tehtävästään 5. marraskuuta 2012 Dinamon ollessa KHL:n läntisen konferenssin viimeisenä.  

KHL-jakson jälkeen Rautakallio piti jälleen hetken aikaa taukoa valmentamisesta kunnes kutsuttiin jälleen Poriin kaksivuotisella sopimuksella korvaamaan potkut saanut Pekka Virta. Rautakallio itse sai potkut Ässistä 10. helmikuuta 2016.

 Muuta 
Rautakallio on nuorin SM-sarjan aikana maalin tehnyt pelaaja. Hän oli 4. maaliskuuta 1969 avausmaalinsa tehdessään 15 vuoden, seitsemän kuukauden ja seitsemän vuorokauden ikäinen.

Suomen Jääkiekkomuseo on aateloinut Rautakallion Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 91. Hänen mukaansa on nimetty vuosittain SM-liigan parhaalle puolustajalle myönnettävä Pekka Rautakallio -palkinto. Ässät on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 5.

Jääkiekon ohella Rautakallio pelasi myös jalkapalloa Musan Salamassa ja Porin Ässien jalkapallojoukkueessa.

Ässissä vuosina 1979–1987 pelannut Pentti Rautakallio oli Pekka Rautakallion nuorempi veli. Rautakalliolla on kaksi poikaa. Vanhempi poika Mika on pelaaja-agenttina Yhdysvalloissa ja nuorempi Mikko (s. 1977) on muusikko, lastentarhanopettaja ja isänsä elämäkerran yhdessä Mikko Merilinnan kanssa kirjoittanut kirjailija. Vaimonsa Arjan kanssa Rautakalliolla oli pitkään viinejä maahantuonut viiniagentuuri.

 Saavutukset ja palkinnot 
 SM-kulta: 1971, 1978, 1983
 SM-hopea: 1979
 SM-liigan tähdistökentällinen: 1975, 1978, 1979, 1983, 1986
 Pekka Rautakallio -palkinto: 1978, 1979, 1986
 NHL:n tähdistöottelu: 1982
 Suomen Jääkiekkoleijona #91: 1993
 Matti Keinonen -palkinto: 1978
 Vuoden jääkiekkoilija: 1979
 SM-liiga-puolustajien yhden kauden piste-ennätys (53)

Tilastot
 1968–1969  Ässät  SMS  10  2  1  3  0                   1969–1970  Ässät  SMS  22  9  2  11  2                   1970–1971  Ässät  SMS  31  6  5  11  18  –  –  –  –  –             1971–1972  Ässät  SMS  32  10  8  18  14  –  –  –  –  –        MM  4  0  0  0  0 1972–1973  Ässät  SMS  34  23  12  35  21  –  –  –  –  –        MM  7  0  0  0  4 1973–1974  Ässät  SMS  32  9  12  21  8                   1974–1975  Ässät  SMS  36  9  13  22  19  –  –  –  –  –        MM  10  0  3  3  0 1975–1976  Phoenix Roadrunners  WHA  73  11  39  50  8  5  0  2  2  0              1976–1977  Phoenix Roadrunners  WHA  78  4  31  35  8  –  –  –  –  –        KC  5  2  2  4  2                    MM  10  3  4  7  2 1977–1978  Ässät  SML  36  16  21  37  16  9  5  4  9  0        MM  10  4  3  7  2 1978–1979  Ässät  SML  36  25  28  53  26  8  5  9  14  2        MM  7  2  1  3  2 1979–1980  Atlanta Flames  NHL  79  5  25  30  18  4  0  1  1  2              1980–1981  Calgary Flames  NHL  76  11  45  56  64  16  2  4  6  6              1981–1982  Calgary Flames  NHL  80  17  51  68  40  3  0  0  0  0        KC  5  0  1  1  2 1982–1983  HIFK  SML  36  16  16  32  16  9  6  4  10  10        MM  10  1  7  8  0 1983–1984  HIFK  SML  33  9  21  30  10  2  0  2  2  0              1984–1985  HIFK  SML  29  12  18  30  18                   1985–1986  HIFK  SML  34  13  23  36  8  10  3  0  3  10              1986–1987  HIFK  SML  42  15  25  40  10  5  5  1  6  5              1987–1988  SC Rapperswil-Jona  NLB  33  19  14  33  18  3  1  1  2  0              1988–1989  SC Rapperswil-Jona  NLB  12  1  4  5  0  1  0  0  0  0              14 kautta  yhteensä  SMS/SML  443  174  205  379  186  43  24  20  44  27 2 kautta  yhteensä  WHA  151  15  70  85  16  5  0  2  2  0 3 kautta  yhteensä  NHL  235  33  121  154  122  23  2  5  7  8
 Kirjallisuutta 


 Aiheesta muualla 
Rautakallion tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
 Pekka Rautakallio nhlfinns.net
Lähteet

Viitteet

Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat
Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat
Luokka:Matti Keinonen -palkinnon voittajat
Luokka:Pekka Rautakallio -palkinnon voittajat
Luokka:Vuonna 1953 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit