Colin Dexter

Norman Colin Dexter (29. syyskuuta 1930 – 21. maaliskuuta 2017 Oxford) oli brittiläinen rikoskirjailija. Hän oli syntynyt Stamfordissa Lincolnshiressä ja hänet tunnetaan ennen muuta Komisario Morse -dekkareistaan.

Dexter suoritti loppututkinnon Cambridgen yliopistossa, minkä jälkeen hän opetti kreikkaa ja latinaa muun muassa Oxfordin yliopistossa. Hänen laaja lukeneisuutensa näkyy myös Morse-dekkareissa, esimerkiksi lukujen alkusitaateissa, jotka on valikoitu usein maailmankirjallisuuden klassikoista.

Ensimmäinen Morse-romaani, Viimeinen bussi Woodstockiin, ilmestyi vuonna 1975. Rikoksia ratkova komisario muistuttaa paljossa luojaansa – kumpikin harrastaa muun muassa ristikoita ja Wagnerin musiikkia. Morse on myös ikääntynyt samassa tahdissa kuin Dexter itse. Suurin osa romaaneista sijoittuu Dexterin kotikaupunkiin Oxfordiin, jonka paikallistuntu välittyykin vahvana. Rikoskirjallisuuden historiassa tarinat muistuttavat lähinnä Agatha Christien tyylistä palapelidekkaria. Watson-hahmoa niissä edustaa Morsen apulainen, ylikonstaapeli Lewis. 

Morse-romaaneja on ilmestynyt kaikkiaan 13. Niitä on käännetty parillekymmenelle kielelle. Lisäksi Dexter  julkaisi novellikokoelman Viimeinen puhelu, joka koostuu yhdestätoista Morse-kertomuksesta. Dexterille  myönnettiin kahdesti sekä Kultainen että Hopeinen tikari, jotka ovat arvostettuja brittiläisiä rikoskirjallisuuspalkintoja. Romaanit on sovitettu suosiota saaneiksi televisioelokuviksi, Morsen pääroolissa näyttelijä John Thaw. Dexter itse esiintyi miltei jokaisessa Morse-televisioelokuvassa cameoroolissa.

Dexter kuoli 86-vuotiaana maaliskuussa 2017.

 Morse-bibliografia 

 Viimeinen bussi Woodstockiin (Last Bus to Woodstock, 1975; suom. Ilkka Terho, 2003). 
 Kadonneella oli yllään (Last Seen Wearing, 1976; suom. Ilkka Terho, 2004). 
 Nicholas Quinnin hiljainen maailma (The Silent World of Nicholas Quinn, 1977; suom. 2005). 
 Palvelus vainajille (Service of All the Dead, 1979; suom. 1993). (Hopeinen tikari -palkinto 1979.) (Ks. arvostelu: Ruumiin kulttuuri 2/1993.) 
 Rantakadun surmat (The Dead of Jericho, 1981; suom. Marja Haapio, 1992). (Hopeinen tikari -palkinto 1981.) (Ks. arvostelu: Ruumiin kulttuuri 3/1992.) 
 Kolmannen virstan arvoitus (The Riddle of the Third Mile 1983; suom.Ilkka Terho 2006). 
 Huone numero 3 (The Secret of Annexe Three, 1986; suom. Ilkka Terho, 2007). 
 Neidonmurha (The Wench Is Dead, 1989; suom. 1991). (Kultainen tikari -palkinto 1989.) (Ks. arvostelu: Ruumiin kulttuuri 4/1991.) 
 Korumme kallis (The Jewel that Was Ours, 1991; suom. Ilkka Terho, 1994). (Ks. arvostelu: Ruumiin kulttuuri 2/1994, s. 29.) 
 Kulki kerran metsätie (The Way Through the Woods, 1992; suom. 1995). (Kultainen tikari -palkinto 1992.) (Ks. arvostelu: Ruumiin kulttuuri 2/1995.) 
 Viimeinen puhelu (Morse's Greatest Mystery and Other Stories, 1993, 11 Morse-novellia; suom. Ilkka Terho, 2008).
 Kainin tyttäret (The Daughters of Cain, 1994; suom. Ilkka Terho, 1996). (Ks. arvostelu: Ruumiin kulttuuri 2/1996, s. 42.)
 Niin musta kuin multa (Death Is Now My Neighbour, 1996; suom. Ilkka Terho, 1997). (Ks. arvostelu: Ruumiin kulttuuri 2/1997, s. 46.) 
 Katumuspäivä (The Remorseful Day, 1999; suom. 2000).

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Koskinen, Liisa: "Colin Dexter Kruununhaassa", Ruumiin kulttuuri 2/1995. 
 Valassaari, Risto S.: "Yrmeä ylikomisario näyttää Morsen merkit", Ruumiin kulttuuri 4/1990.
 Colin Dexterin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Luokka:Englantilaiset rikoskirjailijat
Luokka:Vuonna 1930 syntyneet
Luokka:Vuonna 2017 kuolleet