Zita von Bourbon-Parma

Zita Bourbon-Parma (; 9. toukokuuta 1892  – 14. maaliskuuta 1989) oli Itävalta-Unkarin viimeisen keisarin Kaarle I:n puoliso.  

 Varhaiset vuodet ja yksityiselämä 
Parman prinsessa Zita Maria delle Grazie Adelgonda Micaela Raffaela Gabriella Giuseppina Antonia Luisa Agnese de Bourbon syntyi Villa Pianoressa lähellä Luccaa Italiassa. Hänen vanhempansa olivat Parman herttua Robert I (1848–1907) ja tämän toinen puoliso Portugalin infanta Maria Antónia (1862–1959). Hänellä oli 16 sisarusta.  

 Avioliitto ja lapset 
vasen|pienoiskuva|pysty=0.8|Arkkiherttua Kaarlen ja prinsessa Zitan häät Schwarzaun palatsissa vuonna 1911.
Zita avioitui Itävallan arkkiherttua Kaarlen kanssa vuonna 1911. Häät elokuvattiin yhtenä harvoista keisarillisen perheen yksityiselämän taltioinneista. Avioliittoa on kuvattu onnelliseksi ja Zitan vaikutusta mieheensä positiiviseksi.  

Parilla oli kaikkiaan kahdeksan lasta ja 33 lapsenlastaZita von Bourbon-Parma, Empress of Austria Viitattu 18.5.2024 :   
pienoiskuva|Lapset noin vuonna 1926
 arkkiherttua Otto von Habsburg (1912–2011), kruununprinssi, puoliso Saksi-Meiningenin prinsessa Regina
 arkkiherttuatar Adelheid (1914–1971)
 arkkiherttua Robert (1915–1996), puoliso Savoiji-Aostan prinsessa Margherita
 arkkiherttua Felix (1916–2011), puoliso prinsessa Anna Eugenie von Arenberg
 arkkiherttua Carl Ludwig (1918–2007), puoliso Lignen prinsessa Yolanda
 arkkiherttua Rudolf (1919–2010), ensimmäinen puoliso kreivitär Xenia Tschernyschev-Besobrasoff, toinen puoliso Wreden prinsessa Anna Gabriele
 arkkiherttuatar Charlotte (1921–1989), puoliso Mecklenburgin herttua Georg
 arkkiherttuatar Elisabet (1922–1993), puoliso Liechtensteinin prinssi Heinrich

 Maanpaossa 
pienoiskuva|pysty=0.8|Zita, Theodor Mayerhoferin maalaus vuodelta 1917.
Itävalta-Unkari hajosi ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja perhe joutui maanpakoon. Kaarle luopui 11. marraskuuta 1918 kaikista tehtävistään valtion johdossa, mutta ei luopunut kruunustaan. Hän pakeni Sveitsiin ja yritti palata valtaan. Hän yritti kahdesti palata Unkarin kuninkaaksi, mutta valtionhoitaja Miklós Horthy suhtautui asiaan penseästi. Kaarle I kuoli keuhkokuumeeseen Portugalin Madeiralla Funchalissa vuonna 1922, jonne hänet haudattiin. Miehensä kuoleman jälkeen Zita pukeutui aina mustiin. Hän lähti Madeiralta ja asui ulkomailla muun muassa Ranskassa, Espanjassa, Belgiassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. 

Zita asui vuodesta 1962 Sveitsissä entisessä fransiskaaniluostarissa. Zita oli aina ollut harras katolilainen. Hän kuoli 96-vuotiaana entisessä fransiskaaniluostarissa Zizersissä, Graubündenissä 14. marraskuuta 1989. Zita oli älykäs nainen ja piti yhteyttä muihin Euroopan kuningashuoneisiin. Hän puhui viittä kieltä.

 Kuolema ja hautajaiset 
Zita kuoli 14. maaliskuuta 1989 Zizersissa ollessaan 96-vuotias. Hänet on haudattu Wieniin Keisarilliseen kryptaan, jossa lepäävät lähes kaikki Habsburgien dynastian keisarit, ei kuitenkaan Zitan puoliso Kaarle I. Hänen sydämensä on haudattu Murin luostariin Zürichin lähistölle hänen viimeisen toiveensa mukaisesti. Vuodesta 1971 lähtien suvun jäsenet, kuten nuorin poika arkkiherttua Rudolf (1919–2010) on enimmäkseen haudattu Sveitsin Murissa sijaitsevan benediktiiniläisluostarin Loretto-kappelin kryptaan, jonka kreivi Radebot von Habsburg perusti vuonna 1027.

 Kunnianosoitukset 

 55x55px Elisabetin ritarikunta (Itävalta, 1916)
 55x55px Tähtiristin ritarikunta (Itävalta, 1916)
 55x55px Pro Merito Melitensi -ritarikunta (Maltan ritarikunta)

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Vuonna 1892 syntyneet
Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Luokka:Itävallan keisarinnat