Al-Farabi

pienoiskuva|Kuvitusta Al-Farabin teokseen Kitāb al-mūsīqī al-kabīr. Šāh-rūd -nimellä tunnettu soitin.
Abū Nasr Muhammad ibn al-Farakh al-Fārābi (n. 872–950) (, ) oli filosofi, joka islamilaisessa maailmassa tunnettiin nimellä ”toinen opettaja”, siinä missä ensimmäinen oli Aristoteles. Hän oli kotoisin Keski-Aasiasta, mistä hän myöhemmin siirtyi kalifaatin pääkaupunkiin Bagdadiin. Al-Farabi opiskeli hellenististä filosofiaa Syyriassa ja Mesopotamiassa nestoriolaisten kristittyjen opettajien johdollaGutas, 1998, s. 132 ja kuului uusplatonisteihin. Al-Farabi korosti filosofian itsenäistä asemaa suhteessa teologiaan. 

Al-Farabin kerrotaan kirjoittaneen 160 teosta, joista kahdeksan käsitteli musiikkia. Hän kehitti etenkin rytmiikan teoriaa. Ainoastaan hänen suppein musiikkia koskeva kirjoituksensa oli käännetty keskiajalla latinaksi. Al-Farabin luomat musiikkitieteen käsitteet ja metodit ovat silti jättäneet pysyvän jäljen musiikin teoriaan.

Al-Farabin kuva on Kazakstanin 200 tengen setelissä.

 Lähteet 



 Viitteet 

Aiheesta muualla
Al-Fârâbî as a Source of the History of Philosophy and of Its Definition   (muslimheritage.com)
FĀRĀBĪ i. Biography  (iranicaonline.org)

Luokka:Islamilaiset filosofit
Luokka:Islamin kulta-aika