Elina Vaara

Elina Vaara (oik. Kerttu Elin Vehmas o.s. Sirén; vuodesta 1926 Viljanen, vuodesta 1930 Virtanen, vuodesta 1937 Vaaskivi, vuodesta 1944 Vehmas; 29. toukokuuta 1903 Tampere – 26. joulukuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen runoilija, satukirjailija ja suomentaja.

Ura
Elina Vaaran vanhemmat olivat työnjohtaja, konepajan omistaja Hugo Sirén ja Elin Cecilia Mäkelä. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta keväällä 1923, opiskeli sen jälkeen Turun yliopistossa suorittamatta kuitenkaan tutkintoa, ja muutti asumaan Helsinkiin vuonna 1926. Hän osallistui 1920-luvulla Tulenkantajiksi kutsutun kirjallisen ryhmän toimintaan.Pekkanen, Toivo – Rauanheimo, Reino (toim.): Kailaasta Meriluotoon: suomalaisten kirjailijain elämäkertoja, s. 37. Porvoo–Helsinki: WSOY, 1947.

Vaaraa on sanottu unen, lumotun ja romantiikan utuisten maisemien runoilijaksi. Professori Kerttu Saarenheimon hänestä kirjoittama elämäkerta ja syntymän satavuotisjuhlavuosi 2003 nostivat Vaaran hetkeksi esiin, mutta muuten Vaara on paljolti jäänyt unohduksiin.

Yksityiselämä
Elina Vaaran ensimmäinen puoliso oli runoilija Lauri Viljanen vuosina 1926–1930. Erottuaan Vaara avioitui samana vuonna taiteilija Väinö Vormalan (ent. Virtanen) kanssa. Liiton purkauduttua hän avioitui 1937 kirjailija Tatu Vaaskiven kanssa. Vaaskivi kuoli syksyllä 1942. Neljännen avioliittonsa Vaara solmi 1944 taiteilija Aarne Einari Wehmaksen kanssa. Avioliitostaan Väinö Vormalan kanssa Elina Vaaralla oli yksi poika. Vuodesta 1968 lähtien Vaara asui Hyvinkäällä.

Elina Vaara on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.

 Tuotanto 
 Kallio ja meri (1924)
 Satu sydämestä ja auringosta (1925)
 Hopeaviulu (1928)
 Pilven varjo (1930)
 Kohtalon viulu (1933)
 Yön ja auringon kehät (1937)
 Loitsu (1942)
 Huone holvikaaren päällä (1943)
 Äiti ja lapsi (1943)
 Elämän armo (1946)
 Kaupunki ja erämaa (1948)
 Sadunkertoja (1954)
 Salaisuuksien talo (1955)
 Valikoima runoja (1958)
 Valitut runot (1959)
 Mimerkki (1963)
 Lokikirja (1965)
 Suru (1980)
 Radanvarren Fuuga (1981)

 Mukana antologioissa 
 Kolme, 1930 (Katri Valan ja Katri Suorannan kanssa)

 Käännöksiä 
 Torquato Tasso: Vapautettu Jerusalem, 1954



 Palkinnot 
 Valtion kirjallisuuspalkinto 1928, 1930, 1933
 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinto 1948
 Pro Finlandia -mitali 1959
 Aleksis Kiven palkinto 1968.

Lähteet

Kirjallisuutta
 Koskimies, Satu: Hurmion tyttäret. Tammi 2009.
 Saarenheimo, Kerttu: Elina Vaara: Lumotusta prinsessasta itkuvirsien laulajaksi. SKS 2001.

Aiheesta muualla
 Satu Koskimies kirjoitti romaanin Elina Vaarasta ja Katri Valasta. Kirjastokaista-video.


Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Luokka:Tulenkantajat
Luokka:Suomalaiset runoilijat
Luokka:Suomentajat
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Aleksis Kiven palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1903 syntyneet
Luokka:Vuonna 1980 kuolleet