Pitkäranta

Pitkäranta (, karjalaksi Pitkäranda tai Pitkyrandu) on kaupunki ja Pitkärannan piirin hallinnollinen keskus Karjalan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Laatokan koillisrannalla 281 kilometriä Petroskoista länteen. Vuonna 2024 kaupungissa oli 7 973 asukasta. Vuoteen 2023 asti Pitkäranta toimi Pitkärannan kaupunkikunnan keskuksena.

Ennen talvi- ja jatkosotaa Pitkäranta oli osa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamaa Impilahden kuntaa.

Maantiede ja ilmasto
Pitkärannan kaupunkikunnan pinta-ala oli 559 neliökilometriä. Se rajoittui pohjoisessa Suojärven piirin Loimolan kuntaan, kaakossa Pitkärannan piirin Salmin ja luoteessa Impilahden kuntiin sekä lounaassa Laatokan kautta Sortavalan kuntaan.Generalnyi plan, s. 25 Pinta-alasta 85,2 % oli metsää, 8,3 % vesialuetta, 2,6 % maatalousmaata ja 2,5 % asuinaluettaGeneralnyi plan, s. 190..

Entisen kunnan alueella virtaavat Kelioja, Ristioja, Koirinjoki, Syskyänjoki, Kulismajoki ja Uuksunjoki. Järviä ovat Laatokan lisäksi Syskyjärvi ja Nietjärvi.Generalnyi plan, s. 28–30. Hyötykaivannaisiin kuuluvat rakennuskivi, savi, mineraalivärit, hiekka, sora, tina, pegmatiitti, liuske, granaatti, turve ja sapropeeliGeneralnyi plan, s. 39–44.. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Uuksunjoen rannalla sijaitseva vuoristomäntymetsä, Uuksunharju ja Kulismajoen vesiputousGeneralnyi plan, s. 45–46..

Seudulla vallitsee lauhkea mannerilmasto. Talvi on pitkä ja leuto, kesä lyhyt ja viileä. Tammikuun keskilämpötila on –11,1 °C ja heinäkuun 15,6 °C. Vuotuinen sademäärä on 635 millimetriä. Sää on epävakainen koko vuoden ajan.Generalnyi plan, s. 27.

Asutus
Kaupunki oli Pitkärannan piirin alaiseen Pitkärannan kaupunkikunnan () keskus vuoteen 2023 asti, jolloin kaikki piirin kunnat lakkautettiin ja yhdistettiin. Kunnan väkiluku vuonna 2023 ennen lakkauttamista oli 8 407, joista 8 094 asui kaupungissa. Kaupungin lisäksi kuntaan kuuluivat Koirinojan ja Uuksun kylät sekä Yläristiojan taajama, joka on virallisesti osa Pitkärannan kaupunkia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 76 % oli kansallisuudeltaan venäläisiä, 7 % karjalaisia, 6 % valkovenäläisiä, 2 % ukrainalaisia, 2 % suomalaisia ja 1 % tataareja.

Asukasluvun kehitys
 1959  1970  1979  1989  2002 6 204  10 251  13 839  14 361  13 347

Historia
Suomelle kuuluessaan Pitkäranta oli osa Impilahden kuntaa. Pitkäranta oli Impilahden suurin asutuskeskus, 1930-luvun lopulla siellä oli noin 2 000 asukasta. Pitkäranta oli myös Salmin kihlakunnan keskus. Pitkärannan ortodoksinen seurakunta käsitti Impilahden kunnan itäosan sekä Uuksun alueen Salmista. Pitkäranta muodosti myös Impilahden luterilaisen seurakunnan alaisen rukoushuonekunnan. Pitkärannassa toimi myös keskikoulu.

Pitkäranta oli ennen kaikkea merkittävä teollisuuspaikkakunta. Tärkeimmät teollisuudenalat olivat kaivos- ja metsäteollisuus. Kaivostoiminta Pitkärannassa alkoi jo 1700-luvulla ja sen kukoistuskautta oli 1800-luku. Pitkärannan kaivoksista saatiin muun muassa rautaa ja hopeaa. Kaivostoiminta oli pysähdyksissä 1900-luvun alussa, mutta sen uudelleen aloittamista suunniteltiin. Pitkärannassa oli myös sahoja, punamultatehdas ja vuonna 1889 aloittanut lasitehdas, jonka päätuotteina olivat pullot. Diesen Wood Oy:n saha aloitti toimintansa Pusunsaarella 1920 ja sulfiittiselluloosatehdas 1921. Pitkärannasta suunniteltiin kauppalaa, mutta sota ja alueluovutukset estivät suunnitelman toteuttamisen.

Pitkäranta luovutettiin Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940. Neuvostoliitossa siitä tuli kaupunki  9. heinäkuuta 1940. Jatkosodassa Suomi valtasi Pitkärannan takaisin 1941, mutta joutui luovuttamaan sen uudelleen 1944. Jatkosodan ratkaisutaisteluihin kuulunut Nietjärven taistelu käytiin vain muutaman kilometrin päässä kaupungin pohjoispuolella. Pitkärannan rakennuksista suurin osa tuhoutui sotien aikana.

Liikenne, talous ja palvelut
Pitkärannan kautta kulkee Lotinapellon ja Jänisjärven välinen rautatie sekä Aunuksen ja Sortavalan välinen maantie A130. Koirinojalta haarautuu maantie A121 Prääsään ja maantie A131 Suojärvelle. Pitkärannan rautatieasemalta on päivittäiset henkilöjunayhteydet Petroskoihin ja Pietariin. Rautatietä käyttää myös Pitkärannan sellutehdas ja kaksi kaivosyhtiötä. Rautatieaseman yhteydessä sijaitsevalta linja-autoasemalta on yhteydet Petroskoihin, Sortavalaan ja Pietariin. Myös kunnan sisällä on linja-autoliikennettä. Laatokan rannalla on laivalaituri.Generalnyi plan, s. 139–142, 150.

Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat teollisuus ja rakentaminen (48 % vuonna 2007), erilaiset julkiset palvelut, kauppa, hallinto ja maatalous. 16,7 % työvoimasta ei käy ansiotöissä tai opiskelee ja työskentelee kunnan ulkopuolella.Generalnyi plan, s. 74. Sellu- ja paperiteollisuuden osuus teollisuustuotannosta on 49,3 %, kaivosteollisuuden 28,3 % ja puunhankinnan 12 %Generalnyi plan, s. 76.. Kaupungissa toimii noin tuhat henkeä työllistävä Pitkärannan sellutehdas, joka valmistaa myyntiselluloosaa, mäntyöljyä ja puhdistettua mäntysulfaattitärpättiä. Tehtaan tuotannosta valtaosa menee vientiin. Kaivosteollisuus tuottaa etupäässä sepeliä. Puunhankintaa harjoittaa yhteisyritys Ladenso. Elintarviketeollisuutta edustaa leipomo.Generalnyi plan, s. 78–79.

Pitkärannassa toimii neljä lastentarhaa, kaksi keskikoulua, lasten luomistyön keskus ja ammattikoulu. Kulttuurilaitoksia ovat lasten taide- ja musiikkikoulut, kulttuuritalo, piirin keskuskirjasto, lastenkirjasto ja entisessä Walldenin talossa toimiva kotiseutumuseo. Terveys- ja sosiaalipalveluihin kuuluvat piirisairaala poliklinikkoineen, lastenpoliklinikka, sosiaalipalvelukeskus ja lastenkoti.Generalnyi plan, s. 97–108. Kaupungissa on vuonna 1998 valmistunut luterilainen ja vuonna 2000 valmistunut ortodoksinen kirkko. Entisen elokuvateatterin rakennuksessa toimii lasten ja nuorten urheilukoulu. Kaupungissa harrastetaan muun muassa jalkapalloa, koripalloa, lentopalloa, yleisurheilua, hiihtämistä ja jääkiekkoa.Generalnyi plan, s. 114.

Kaupunkikuva, nähtävyydet ja matkailu
Kaupunki koostuu etupäässä mukavuuksilla varustetuista viisikerroksista tiili- ja elementtitaloista. Suurin osa rakennuskannasta on 1960–1980-luvuilta. Pohjois- ja koillisosissa on yksikerroksisia puutaloja.Generalnyi plan, s. 83–85.
Hallintorakennukset ja palvelut sijaitsevat keskusaukioon päättyvän Lenininkadun varrellaGeneralnyi plan, s. 129..

Arkeologisia kohteita ovat Uuksun kylän lähellä Uuksujoen rannoilla sekä Sarankoskella sijaitsevat kivikautiset asuinpaikat. Uuksun pohjoispuolella on myös keskiaikainen asuinpaikka. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat vuosina 1901–1904 pysytetty Valamon Pyhän Hermanin skiitan kirkko Mursulan louhoksen luona sekä 1900-luvun alusta peräisin olevat kauppa- ja koulurakennukset Lenininkadulla kaupungin keskustassa. Seudulla on lukuisia neuvostosotilaiden hautapaikkoja. Leninin- ja Gorkinkatujen kulmassa sijaitsee sodan muistoksi vuonna 1979 pystytetty tykki.Generalnyi plan, s. 110–113.

Matkailijoita houkuttelevat Laatokan rantojen vaihteleva luonto, Kulismajoen ja Koirinjoen koskiset melontareitit sekä seudun sotahistorialliset kohteet. Majoituspalveluja tarjoavat 65-paikkainen hotelli Pitkäranta, piirisairaalan ja ammattikoulun pienet hotellit sekä neljä vierasmajaa kaupungissa, Uuksussa ja Koirinojalla.Generalnyi plan, s. 123–125. 

Ystävyyskunnat ja -kaupungit
 Kuopio (Suomi) 
 Paltamo (Suomi), vuodesta 1989
 Vaala (Suomi), vuodesta 1989

Lähteet

 Karjalan tasavalta vuonna 1997. Jyväskylä: Yrityspalvelu Karelski, 1997. 
 Lehtipuu, Markus: Karjala: Suomalainen matkaopas. Keuruu: Finnish Guidebooks Oy, 2001. 
 Laitinen, A. A. A: Impilahden pitäjän historia. Sortavala, 1938.

Viitteet

Aiheesta muualla

 Pitkärannan kaupungin sivusto 
 Pitkärannan piirin sivusto 
 Pitkäranta Karjalan tasavallan matkailusivustolla  
 Simo Saarikoski : Vanha ja uusi Pitkäranta, Kansan kuvalehti, 10.03.1934, nro 10, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Impilahden kylät
Luokka:Pitkärannan piirin kunnat
Luokka:Karjalan tasavallan kaupungit
Luokka:Pitkärannan piirin asutut paikat