Ilkka Taipale

Väinö Ilkka Ilari Taipale (s. 29. marraskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen poliitikko, psykiatri, pasifisti ja kansalaisaktivisti. Hän oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1971–1975 sekä 2000–2007. Taipale on toiminut muun muassa Kellokosken sairaalan ylilääkärinä, Tampereen yliopiston sosiaalipsykiatrian vt. professorina sekä lukuisissa kansalaisjärjestöissä. 

Taipale on ajanut parannuksia etenkin asunnottomien, vankien, mielenterveyspotilaiden, alkoholistien, työttömien ja lukihäiriöisten asemaan. Taipale on tunnetuimpia yksinäisten ja syrjäytyneiden miesten asiaa ajaneista aktivisteista Suomessa. Hän oli mukana 1960-luvun opiskelijaradikalismissa, muun muassa Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan edustajistossa, Sadankomiteassa ja Marraskuun liikkeessä.

 Ura 
Taipaleesta tuli ylioppilas vuonna 1960 Apollon yhteiskoulusta. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1966 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 1982. Taipaleen sosiaalilääketieteen väitöskirja käsitteli asunnottomuutta ja alkoholia Helsingissä vuosina 1937–1977. Taipale on pätevöitynyt myös psykiatrian erikoislääkäriksi ja sosiaalilääketieteen dosentiksi. Taipale on työskennellyt eri pääkaupunkiseudun psykiatrisssa sairaaloissa mukaan lukien Kellokosken sairaalan ylilääkärinä ja vastaavana ylilääkärinä 1986–1996. Vuosina 1993–1994 hän toimi Tampereen yliopiston sosiaalipsykiatrian vt. professorina. Hän on pitänyt myös yksityisvastaanottoa.https://www.eduskunta.fi/FI/kansanedustajat/Sivut/620.aspx. Viitattu 22.4.2025 Taipale sai vuonna 2023 Duodecim-seuran arvostetun Konrad ReijoWaaran palkinnon tunnustukseksi työstään sosiaalilääketieteen ja yhteiskunnallisten asioiden edistäjänä.

 Politiikka ja kansalaisaktivismi 
Taipale oli yksi niistä, jotka tuomittiin vuosien 1969–1970 yllytysoikeudenkäynneissä yllytyksestä aseistakieltäytymiseen. ”Olen levittänyt monistetta kadulla kahdelle tuntemattomalle, asevelvollisuusiän sivuuttaneelle naiselle Suopon kulmalla, ennen kuin veimme nimilistan Suopoon. Levittämiseni todistaa Erkki Tuomioja, joka ei millään tavoin pyrkinyt estämään kauhistuttavan tekoni suorittamista.” Taipale sai vuoden ja kolme kuukautta ehdollista vankeutta, Tuomioja kuukauden vähemmän.

Puoluetaustaltaan Taipale on sosialidemokraatti. Hän on toiminut kansanedustajana vuosina 1971–1975 (Helsingin kaupungin vaalipiiri) ja 2000–2007 (Helsingin vaalipiiri) sekä Helsingin kaupunginvaltuustossa vuosina 1969–1980 ja vuodesta 1993 eteenpäin. Vuoden 1999 eduskuntavaaleissa hän jäi varasijalle ja nousi eduskuntaan helmikuussa 2000, kun Tarja Halonen valittiin tasavallan presidentiksi. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Taipale pyrki takaisin kansanedustajaksi, mutta äänimäärä ei riittänyt valituksi tulemiseen.

Taipale toimi Suomen Rauhanliiton toiminnanjohtajana vuosina 1980–1986. Hän kuuluu ydinsodan vastaisen kansainvälisen lääkärijärjestön IPPNW:n johtoryhmään.

Ilkka ja vaimonsa Vappu Taipale ovat kirjoittaneet ja toimittaneet viitisenkymmentä kirjaa – muun muassa pamfletteja, lääketieteellisiä ja sosiaalilääketieteellisiä julkaisuja, artikkelikokoelmia, oppikirjoja, elämäntapaoppaita ja pakinoita. Niiden aiheisiin kuuluvat esimerkiksi pasifismi ja aseistakieltäytyminen, psykiatria, päihteet ja syrjäytyminen, miesasia, vanhukset ja liikenneturvallisuus. Taipaleen toimittama 100 sosiaalista innovaatiota Suomesta (2006) on historian toiseksi eniten käännetty suomalainen kirja.

 Yksityiselämä 
Taipale on ollut vuodesta 1965 naimisissa lääketieteen tohtori ja professori Vappu Taipaleen kanssa. Heillä on neljä lasta, joista yksi on professori Jussi Taipale. Ilkka Taipaleella on kolme veljeä, joista yksi on oikeusneuvos Erkki-Juhani Taipale. Yksi veljeksistä on proviisori, Vitabalans Oy lääketehtaan perustaja ja omistaja Jorma Taipale.

 Julkaisut 













 Vappu ja Ilkka Taipale: Taipaleella. Into, 2021. 
 Sinisilmäinen pasifisti: Kirjoituksia seitsemältä vuosikymmeneltä. Tekstit valikoinut Kalevi Kalemaa. Helsinki: Rosebud Books, 2024. 

 Toimittajana 
 Sukupuoleton Suomi, Tammi, 1966.
 Ydinasioita: Sadankomitean pamfletti rauhasta, Tajo, 1966
 Huumausainekysymys, WSOY, 1970
 Liikenneturvallisuus, toim. Pertti Tuomola, Marja Nick, Ilkka Taipale. Tammi, 1975 
 Psykiatrian kriisistä: artikkelivalikoima, toim. Ilkka Taipale. Mielenterveys- ja kehitysvamma-alan liitto, 1975 
 Terveystyöntekijäin maailmasta, toim. Irmeli Niemi, Mona Donner ja Ilkka Taipale. Työväen sivistysliitto, TSL ry., 1978  (terveystyöntekijäin kirjoituskilpailun 1977 aineistosta.
 Kuolema, toim. Sinikka Airas, Pirkko Lahti, Ilkka Taipale. Helsinki : Suomen mielenterveysseura, 1977 
 Lapsi ja sota, toim. Marianne Kahnert, David Pitt ja Ilkka Taipale, Suomen rauhanliitto, 1984 
 Ydinsota ja ihmisen mieli: lukemisto, Rauhankirjallisuuden edistämisseura: Lääkärin sosiaalinen vastuu, 1984 
 Finnish peace making, toim.: Kimmo Kiljunen, Folke Sundman and Ilkka Taipale, Suomen rauhanliitto - YK-yhdistys], 1987 
 Asunnottomuuden arkipäivää, kirj.: Aarniola, Raimo...ja muita]. Y-säätiö, 1988 Toim.: Ilkka Taipale, Juha Kaakinen. 
 Mielisairaan sosiaalinen asema, toim. Jyrki Salo ja Ilkka Taipale, Kellokosken sairaala, 1991 Sarja:Uudenmaan mielisairaanhuoltopiirin julkaisu, 0788-3102; 1990, 7. 
 Psykiatrian hoitomuodot 1900-luvulla, toim. Eero Elomaa ja Ilkka Taipale, Kellokosken sairaala, 1996 
 Mielen sairaat samalle viivalle: vammaisetuuksien soveltaminen, Mielenterveyden keskusliitto, 1997 
 Mielen valtaa: psykiatrian lukemisto, Mielenterveyden keskusliitto, 1999 
 Mieli ja taide, toim. Tuula Heikkilä, Leena Paloheimo ja Ilkka Taipale. Mielenterveyden keskusliitto, 2000 
 War or Health (esipuhe Kofi Annan), Zed Books 2002.  
 K. J. Lång: Rikos ja rangaistus, oikeus ja kohtuus, toim.t Klaus Mäkelä ja Ilkka Taipale. Vankeinhoidon koulutuskeskus, 2004, Acta poenologica, 1795-0708; 1/2004. 
  (käännetty useille kielille); 2. uud. laitos 2013 
 Eutanasia: puolesta & vastaan, toim. Esko Seppänen & Ilkka Taipale. Into, 2013  
 Lempeä kuolema, toim. Sinikka Airas, Pirkko Lahti, Ilkka Taipale. Into, 2014 
 Neuvostoliitto ja Kiina, Ilkka Taipale, Suomen sadankomitealiitto, 1982 Sadankomiteavihkot n:o 4 

 Palkinnot ja tunnustukset 
  Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinto 1998.
 Max Oker-Blom -palkinto
 Arkangelin yliopiston lääketieteen kunniatohtori 2004
 Konrad ReijoWaaran palkinto 2023

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 


Ilkka Taipale – Ylioppilaan elämää. Yliopistomuseo

Luokka:Helsingin vaalipiiri
Luokka:Kansanedustajat
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Luokka:Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut
Luokka:Suomalaiset toimittajat
Luokka:Suomentajat
Luokka:Suomalaiset psykiatrit
Luokka:Vuonna 1942 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Suomalaiset professorit
Luokka:Tampereen yliopiston professorit
Luokka:Suomalaiset pasifistit
Luokka:Suomalaiset kansalaisaktivistit