Nikolai Nekrasov (poliitikko)

Nikolai Vissarionovitš Nekrasov (, 1. helmikuuta 1879 Pietari, Venäjän keisarikunta – 7. toukokuuta 1940 Kazan, Neuvostoliitto) oli venäläinen liberaalipoliitikko. Hän toimi Suomen kenraalikuvernöörinä 17. syyskuuta 1917 – 7. marraskuuta 1917. Hän oli Suomen viimeinen kenraalikuvernööri.

Nekrasov kävi kimnaasin Pietarissa ja sen jälkeen opiskeli insinööriksi teknillisessä instituutissa. Valmistuttuaan vuonna 1902 hän toimi Tomskin teknologian instituutin rakennusinsinööriosaston lehtorina ja vuodesta 1905 statiikan ja sillanrakennustekniikan professorina. 

Politiikan alalla Nekrasov valittiin duuman jäseneksi 1907–1912 ja 1915–1917, josta ajasta hän vuosina 1915–1917 toimi varapuhemiehenä. Maaliskuun vallankumouksen jälkeen hän toimi ruhtinas Georgi Lvovin hallituksessa kulkulaitosministerinä 15. maaliskuuta – 21. heinäkuuta 1917 sekä sen jälkeen Aleksandr Kerenskin hallituksessa valtiovarainministerinä ja varapääministerinä 21. heinäkuuta – 17. syyskuuta 1917, minkä jälkeen hänet nimitettiin Suomen kenraalikuvernööriksi.

Nekrasov lähti 7. marraskuuta 1917 virkamatkalle Pietariin, ja samoihin aikoihin bolševikit aloittivat lokakuun vallankumouksen. 30. päivänä marraskuuta 1917 Nekrasov ilmoitti estyneensä hoitamasta virkaansa. 

Nekrasov selvisi Venäjän sisällissodista, mutta vangittiin ja vapautettiin useasti 1920–30-luvuilla. Lopulta hänet teloitettiin 1940.  

 Kirjallisuutta 
 Holmberg, Håkon: (Keisarillisen) Suomen senaatin talousosaston puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1909–1918 – elämäkerrallinen luettelo, Helsinki, 1964.

Luokka:Perustuslaillisdemokraattisen puolueen poliitikot
Luokka:Venäjän ministerit
Luokka:Venäjän keisarikunnan valtakunnanduuman jäsenet
Luokka:Suomen kenraalikuvernöörit
Luokka:Vuonna 1879 syntyneet
Luokka:Vuonna 1940 kuolleet