Hedvig Eleonoora

Hedvig Eleonoora (23. lokakuuta 1636 Gottorpin linna, lähellä Schleswigiä, Schleswigin herttuakunta – 24. marraskuuta 1715 Tukholma) oli Ruotsin kuningatar, Holstein-Gottorpin prinsessa ja vuosina 1654–1660 Kaarle X Kustaan puoliso. 

Hän johti holhoojahallitusta poikansa Kaarle XI:n alaikäisyyden aikana vuosina 1660–1672 ja osallistui myös pojanpoikansa Kaarle XII:n holhoukseen vuodesta 1697 lähtien.

Kuningatar Hedvig Eleonoora oli Ruotsin vaikutusvaltaisin nainen 60 vuotta kestäneen Ruotsin suurvalta-aikana. Hänellä oli myös merkittävä rooli poliittisesti merkittävässä karoliinisen ajan (Kaarle XI ja Kaarle XII hallintokausilla vuosina 1676–1719) valtiollisen ja hovikulttuurin kehityksessä.

 Suku ja koulutus 
Hedvig Eleonoran vanhemmat olivat Holstein-Gottorpin herttua Fredrik III ja Saksin prinsessa Maria Elisabet (1610–1684). Hän käytti itse nimeä Leonora. Hän varttui neljänneksi vanhimpana tyttärenä 15 sisaruksensa kanssa kulttuurisesti merkittävässä barokkihovissa, jossa taide ja oppineisuus olivat erittäin tärkeitä. Hänen isänsä Holstein-Gottorpin herttua Fredrik III oli kiinnostunut muun muassa tieteistä ja omaksui nopeasti kopernikaanisen maailmankuvan. Hänen äitinsä Saksin prinsessa Maria Elisabet oli aktiivinen kirjallisuuden parissa ja toi mukanaan vahvoja kulttuuriperinteitä kotimaansa ​​hovista, ja nämä selvästi inspiroivat hänen tytärtään.

Hovikulttuuri oli arvovaltainen asia paitsi suuren yleisön silmissä myös muiden hallitsijasukujen keskuudessa. Tämä oli myöhemmin myös osa herttuaparin poliittisia juonitteluja. Hedvig Eleonora oli siten kehittänyt ymmärryksen kulttuurista vallan välineenä jo nuoresta lähtien. Hänen muodollisen koulutuksensa yksityiskohdat ovat tuntemattomat, mutta ne todennäköisesti sisälsivät niin sanottuja kulttuuritaitoja, kuten musiikkia sekä uskonnonopetusta. Ennen matkaansa Ruotsiin hänelle opetettiin Ruotsin historiaa ja Ruotsin ulkopolitiikan tilaa.
pienoiskuva|Hedvig Eleonoran ja Kaarle X Kustaan vihkimisen jälkeinen aviovuoteeseen johdattaminen, Juriaen Ovens 1654.

 Avioliitto 
Hedvig Eleonoora ja Kaarle X Kustaa vihittiin Tukholmassa 24. lokakuuta 1654. Avioliiton poliittinen merkitys oli suuri, sillä se tuki liittoa Ruotsin ja Holstein-Gottorpin herttuakunnan välillä. Holstein-Gottorpilla oli pitkään ollut konflikteja Tanskan kuningaskunnan kanssa. Hedvig Eleonoora pysyi koko elämänsä uskollisena synnyinmaalleen Holstein-Gottorpille, mikä vaikutti Ruotsin ulkopolitiikkaan ja jossain määrin jopa sisäpolitiikkaan.
pienoiskuva|Sormuksessa oleva miniatyyrimuotokuva kuningatar Hedvig Eleonorasta n. 1656.
pienoiskuva|Kuningatar Hedvig Eleonora, Abraham Wuchters / attribuoitu Abraham Wuchtersille 1660. Taustalla mustaihoinen palvelija, joka oli merkki varakkuudesta.
Poliittisesta taustastaan huolimatta avioliitto oli onnellinen. Heidän ainoa lapsensa, tuleva Kaarle XI syntyi marraskuussa 1655. Seuraavaa ajanjaksoa leimasi sota Puolan ja Tanskan kanssa, ja kuningatar vietti jonkin aikaa eri sotatoimialueiden lähellä. Hän oli tähän mennessä jo rakentanut verkoston tiedonkeruulle ja epäviralliselle poliittiselle vaikutusvallalle.

Avioliitto kesti vain kuusi vuotta, sillä Kaarle X Kustaa kuoli jo 37-vuotiaana äkillisesti, todennäköiseti keuhkokuumeeseen helmikuussa 1660 Göteborgin valtiopäivien aikana. 

 Leskikuningatar 
pienoiskuva|Leskikuningatar Hedvig Eleonora, David Klöker Ehrenstrahl. Rannerenkaassa Kaarle X Kustaan miniatyyrimuotokuva. Sylissä oleva koira saattaa olla kingcharlesinspanieli.
Kaarle X Kustaa jätti valtakunnan puolisolleen ja holhoojahallitukselle, jonka jäseneksi hän määräsi veljensä Pfalz-Zweibrückenin kreivi Adolf Johanin. Testamentissa määrättiin, että leskikuningatar ottaisi vastuulleen holhoojahallituksen ja että hänellä olisi käytettävissä kaksi ääntä. Vaikka kaikkia testamentin kohtia ei noudatettukaan, Hedvig Eleonoora saavutti lopulta aviomiehensä hänelle haluaman aseman ja otti siten vastuulleen kruununprinssi Kaarlen kasvatuksen. Hän osallistui jatkuvasti holhoojahallituksen toimintaan ja osallistui valtaneuvoston kokouksiin. Hän ei pyrkinyt näkyvästi vaikutusvaltaiseen asemaan, mikä vahvisti hänen kykynsä hallita kuningattarelta tuolloin odotettuja asioita, eikä se ollut merkki hänen kiinnostuksensa puutteesta.

Valtiopäivät hämmentyi testamentista ja perusti valtaneuvoston kuningattaren tueksi. Neuvosto ja valtiopäivät vahvistivat uudeksi hallitsijaksi viisivuotiaan Kaarle XI:n ja asettivat holhoojahallituksen, jonka ulkopuolelle Adolf Johan jätettiin. Temppua on pidetty osoituksena siitä, miten 24-vuotias Hedvig Eleonoora joutui valtaneuvos ja drotsi Pietari Brahen pelinappulaksi. Leskikuningatar osallistui kaikkiin hallituksen istuntoihin, kunnes hänen poikansa oli täysi-ikäinen.

Kaarle XI:n syntymästä lähtien Hedvig Eleonora asetti äitiyden roolinsa keskiöön. Alaikäisen kuninkaan äidiltä vaadittiin merkittäviä diplomaattisia taitoja: hänen oli vältettävä syytöksiä sopimattomasta vaikuttamisesta poikaansa ja samalla luotava vankka pohja heidän tulevalle suhteelleen. Aikalaistena mukaan Hedvig Eleonoraa pidettiin sekä miehensä että myöhemmin poikansa ja pojanpoikansa Kaarle XII:n alamaisten äitinä. Hänen rakkauttaan ja huolenpitoaan julistettiin sanoin ja kuvin.

Uskonnolla oli merkittävä rooli hänen elämässään. Hän oli kasvanut luterilaisen kirjallisen kulttuurin keskellä, ja uskonnollinen kirjallisuus oli hänen kirjastonsa hallitseva osa. Hän rahoitti useiden teosten julkaisemista, mutta myös esirukoili niitä vastaan, joista hän ei pitänyt – hän kielsi katekismuksen, jossa naisia ​​kuvailtiin miesten omaisuudeksi. Hän lahjoitti koristeita ja liturgisia esineitä lukuisille kirkoille, jotka usein merkittiin hänen hyvin näkyvällä monogrammillaan, joten lahjoittaja oli ilmeinen.

Kaarle XI avioitui vuonna 1680 Tanskan prinsessa Ulrika Eleonoran kanssa, mutta voimakastahtoinen leskikuningatar oli edelleen valtakunnan ensimmäinen nainen. Miniän kuoltua nuorena Hedvig Eleonoorasta tuli pojanpoikansa Kaarle XII:n holhooja, ja vuonna 1697 hän oli jälleen sijaishallituksen jäsen. Hän toimi myös prinsessa Ulrika Eleonora nuoremman holhoojana, joka seurasi veljeään hallitsijana.

 Taiteiden suosija 
Hänelle osoitettu laaja maa-alue mahdollisti suurten rakennushankkeiden toteuttamisen, kuten Drottningholmin, Ulriksdalin ja Strömsholmin linnojen rakentamisen, sekä arkkitehtien ja taiteilijoiden palkkaamisen. Hänen hovistaan ​​kehittyi näin kulttuurikeskus, jollaista ei ollut koskaan ennen nähty Ruotsissa.

Hedvig Eleonora oli tärkeässä roolissa Lundin yliopiston perustamisessa ja auttoi luomaan Ruotsin kylpyläkulttuuria. Hän tuki Medevin terveyslähdettä (Medevi brunn) Västra Nyn pitäjässä, Motalassa, Itä-Göötanmaalla ja omisti sen vuosina 1688–1694. Tämän avulla hän edisti lääketieteellisesti ja sosiaalisesti merkittävän kylpyläkulttuurin vakiintumista Ruotsiin.

Hedvig Eleonora oli kiinnostunut taiteista, erityisesti maalaustaiteesta ja arkkitehtuurista. Hän osti Drottingholmin kartanon Magnus Gabriel De la Gardielta vuonna 1661 ja rakennutti sinne arkkitehti Nicodemus Tessin vanhemman ja Nicodemus Tessin nuoremman suunnitteleman 1680-luvulla valmistuneen Drottningholmin linnan sekä siihen liittyvän barokkipuutarhan suihkulähteineen ja patsaineen.
pienoiskuva|Hedvig Eleonoran kingcharlesinpanielit Nespellina ja Dondon, David Klöcker Ehrenstrahl 1670.
Kaarle XII:n holhoojana hän osallistui päätökseen Tukholman kuninkaanlinnan uudelleenrakentamisesta Tre Knonor-linnan vuoden 1697 tulipalon jälkeen, josta hän oli itse pelastautunut lastenlastensa kanssa. Hän oli aktiivinen jäsen komiteassa, joka tutki arkkitehtuurisuunnitelmia. Hedvig Eleonora työllisti monia merkittäviä taiteilijoita ja käsityöläisiä eri ammateissa, mutta kaksi tärkeintä henkilöä hänen ympäristönsä kannalta olivat hovimaalari David Klöcker Ehrenstrahl ja arkkitehdit Nicodemus Tessin vanhempi ja Nicodemus Tessin nuorempi. Hänen tilaamansa taide oli pääosin tarkoitettu Pfalz-suvun dynastian ihannoimiseen. Tämä pätee erityisesti Ehrenstrahlin maalauksiin, joita taidehistorioitsija A. Ellenius on analysoinut tästä näkökulmasta.
pienoiskuva|Perhemuotokuva: vas. Hedvig Eleonora, poika Kaarle XI, pojanpoika Kaarle XII, miniä Ulrika Eleonora vanhempi, pojantytär Ulrika Eleonora nuorempi, käly Fredrika Amalia av Holstein-Gottorp, tämän poika Fredrik IV av Holstein-Gottorp ja pojantytär Hedvig Sofia. David Klöker Ehrenstrahl 1690-luku.

Hänen laajaan taidekokoelmaansa kuului monia perhemuotokuvia, jotka kuvasivat hänen syntyperäänsä ja sukuyhteyksiään. Drottningholmin linna oli hänen linnoistaan ​​tärkein edustustarkoituksessa. Linnassa näkyy selviä todisteita siitä, miten Hedvig Eleonora halusi esiintyä aikalaistensa ja jälkipolvien silmissä puolisona, hurskaana surevana leskenä, valtionhoitajana, äitinä, kasvattajana, rakennuttajana sekä taiteen mesenaattina. Taidehistorioitsija A. Ellenius on osoittanut, kuinka Drottningholmin linnan koristelu osittain kuvaa nuoren Kaarle XI:n kasvatusihanteita.

Monarkkis-dynastinen aate, joka niin monessa suhteessa leimaa Drottningholmin linnaa, esiintyy myös Hedvig Eleonoran inspiroimissa hovijuhlissa ja monissa hänelle osoitetuissa ylistysrunoissa. Hänen suosimallaan taiteella oli tärkeä tehtävä itsevaltiutta kannattaneen ideologian ilmaisuna ja propagandana.

Hedvig Eleonora tuki Ruotsissa vierailevia kiertäviä teatteriryhmiä ja käytti myös niiden erilaisia ​​​​tuotantoja pedagogisina välineinä poikansa Kaarle XI:n koulutuksessa. Hänen nimissään perustettiin Ruotsin ensimmäiset vakituiset teatterit Stora Bollhuset ja Lejonkulan vuonna 1667.thumb|Hedvig Eleonoran sarkofagi Karoliinisessa hautaholvissa Riddarholmin kirkossa Tukholmassa.

 Perintö 
Hedvig Eleonoora eli pitkän elämän ja kuoli 79-vuotiaana marraskuussa 1715 kaksi viikkoa sairastettuaan. Hänet on haudattu Riddarholmenin kirkkoon Karoliiniseen hautaholviin.

Hedvig Eleonooran nimikkopyhätöiksi on nimetty Tukholman Hedvig Eleonoran kirkko sekä Tornion Suensaaressa sijaitseva Tornion kirkko.

 Lähteet 

Luokka:Ruotsin kuningattaret
Luokka:Sijaishallitsijat
Luokka:Vuonna 1636 syntyneet
Luokka:Vuonna 1715 kuolleet