Nas

Nas (oikealta nimeltään Nasir Bin Olu Dara Jones, s. 14. syyskuuta 1973 Brooklyn, New York, New York) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän on julkaissut uransa aikana yli kymmenen sooloalbumia, joista ensimmäinen, klassikkona pidetty Illmatic, julkaistiin vuonna 1994. Hänet palkittiin Grammy-palkinnolla vuoden 2020 albumistaan King’s Disease.

 Varhainen elämä 
vasen|pienoiskuva|Nas varttui Queensbridgen asuinalueella.
Jones syntyi afroamerikkalaiseen perheeseen Brooklynissa New Yorkissa vuonna 1973. Noin kolmevuotiaana hän muutti perheensä kanssa Queensin piirikuntaan Queensbridgen asuntoalueelle.Bernstein, B. (tuottaja). (9.5.2005). Driven. New York: VH1 Television. Hänen isänsä on jazz-muusikko, trumpetisti Olu Dara. Hänellä on nuorempi veli Jabari "Jungle", joka on myös tehnyt uraa rap-artistina. Jonesin vanhemmat erosivat vuonna 1985.Abramson, B (tuottaja). (18.4.2012). Behind the Music. Los Angeles: Gay Rosenthal Productions.

Jones alkoi kirjoittamaan rap-lyriikoita jo lapsena. Hän keskeytti opintonsa high schoolissa mutta luki ahkerasti omatoimisesti. Crack-epidemian aikaisessa Queensbridgessä oli paljon rikollisuutta, mikä on heijastunut Jonesin sanoituksissa.

 Ura 

 Musiikkiura 
Nas teki ensiesiintymisensä 17-vuotiaana Main Source -yhtyeen singlellä "Live at the Barbeque" vuonna 1991. Pian tämän jälkeen MC Serch otti Nasin mukaan vierailijaksi Return Of The Product -albumilleen. Hän myös järjesti Nasille levytyssopimuksen Columbia Recordsin kanssa. Alun perin Zebrahead-elokuvan soundtrackille tehty debyyttisingle "Half Time" ilmestyi vuonna 1992, jonka Jones julkaisi taiteilijanimellä Nasty Nas.

Nas työsti debyyttialbumiaan tuottajinaan DJ Premier, Pete Rock, Large Professor, L.E.S. ja Q-Tip, ja albumin ainoana vierailevana artistina oli AZ.DeGroot, Joey: 5 Reasons Why "Illmatic" is the Greatest Rap Album Ever. Musictimes.com. 19.4.2014. Viitattu 25.2.2023. Vaikka Illmatic oli ilmestyessään vuonna 1994 arvostelumenestys, ei se myynyt odotetusti. Se saavutti Yhdysvalloissa platinarajan (yli miljoona myytyä levyä) lopulta vuonna 2001. Niin tuotannostaan kuin runollisesta otteestaan kehuttu albumi on 1990-luvun hip hopin merkkipaaluja, jota monet pitävät yhtenä kaikkien aikojen parhaista hip hop -levyistä.

Vuonna 1996 julkaistiin Nasin seuraava albumi, It Was Written, jota seurasi siinä esitellyn The Firm -yhtyeen julkaisu The Album (1997). Näistä It Was Written oli myyntimenestys. Toisaalta boom bap -painotteisuuden vaihtuminen suurelta osin Trackmastersin radioystävällisempään tuotantoon ja "katurunoilijana" tunnetun Nasin mafioso rap -tyylinen esiintyminen "Escobar"-persoonana herätti osassa fanikuntaa syytöksiä kaupallistumisesta. Nas vastasi saamaansa kritiikkiin I Am... -albuminsa (1999) singlessä "Hate Me Now". Samana vuonna julkaistiin myös albumi Nastradamus, joka sekin myi hyvin, mutta jota usein pidetään hänen kehnoimpana levytyksenään.vasen|pienoiskuva|Nas vuonna 1998.

Vuonna 2001 rap-artisti Jay-Z julkaisi Nasia kritisoivan dissauskappaleen "Takeover". Nas vastasi tähän kappaleella "Ether", joka sisältyi myöhemmin samana vuonna julkaistuun Stillmatic-albumiin. Albumia pidettiin Nasin paluuna juurilleen, ja se sai arvostusta niin faneilta kuin kriitikoiltakin. Seuraavan vuonna Nas julkaisi julkaisemattomiksi jääneistä kappaleista koostuvan kokoelma-albumin The Lost Tapes sekä studioalbumin God’s Son, joka oli tematiikaltaan henkilökohtaisempi. Vuonna 2004 ilmestyi kaksoisalbumi Street’s Disciple. Nas sopi välinsä Jay-Z:n kanssa vuonna 2005 ja teki sopimuksen tämän johtaman Def Jam -yhtiön kanssa, jonka kautta hän julkaisi seuraavan levynsä Hip Hop Is Dead vuonna 2006.

Vuonna 2008 julkaistiin albumi Untitled. Albumin alkuperäinen nimi oli Nigger, mutta nimi jouduttiin muuttamaan. Näin ollen albumille ei tullut lopulta ollenkaan nimeä.

Nas julkaisi reggae-muusikko Damien Marleyn kanssa yhteisalbumin Distant Relatives vuonna 2010. Julkaisuviikollaan albumi sijoittui Billboard 200 -listan sijalle 5. Hieman ennen sen julkaisua Nas oli eronnut Kelisin kanssa, mitä hän käsitteli seuraavassa Life Is Good -albumissaan (2012). 

Nas perusti oman levy-yhtiönsä Mass Appeal Records vuonna 2014. Samana vuonna julkaistiin Illmatic-albumin 20-vuotisjuhlajulkaisu, ja Nas esitti sen kappaleet Yhdysvaltain kansallisorkesterin kanssa tämän kotisalissa.

Kuuden vuoden tauon jälkeen Nas julkaisi uuden albumin, Nasir (2018), jonka vastaavana tuottajana toimi Kanye West. Arvosteluissa levyä pidettiin pettymyksenä, ja osasyynä kritiikkiin oli Nasin vaikeneminen levyllään Kelisin esittämistä pahoinpitelysyytöksistä. Kaksi vuotta myöhemmin Nas kommentoi albumin olleen tehty liian nopeasti kiireen vuoksi.

Edellisen vuosikymmenen hitaampi julkaisutahti vaihtui 2020-luvun alussa viljavaan yhteistyöhön tuottaja Hit Boyn kanssa. He tekivät King’s Disease -nimisen kolmen albumin sarjan vuosina 2020–2022. Ensimmäisestä, laajasti arvostusta saaneesta King’s Disease -albumistaan Nas voitti uransa ensimmäisen Grammy-palkinnon, joka myönnettiin parhaan rap-albumin kategoriassa. He tekivät myös Magic-trilogian, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2021, ja seuraavat albumit ilmestyivät vuoden 2023 aikana.

 Muu ura 
Nas on esiintynyt myös elokuvissa, ja hänen tunnetuin näyttelijänroolinsa lienee vuoden 1998 elokuvassa Belly. Vuonna 2014 julkaistiin dokumenttielokuva Nas: Time Is Illmatic, joka kertoo Nasin uran alkuvaiheista. 

 Vaikutteet 
Varhaisimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen Nas on nimennyt Rick Jamesin, The Jackson 5:n ja James Brownin. Häneen vaikuttaneita hip hop-artisteja ovat muun muassa Public Enemy, Eric B & Rakim, Boogie Down Productions ja LL Cool J.

 Henkilökohtainen elämä 
Nas on näyttelijä Yara Shahidin serkku. Nasilla on tytär, joka syntyi vuonna 1994, ja poika, joka syntyi vuonna 2009.

Nas oli naimisissa R&B-laulaja Kelisin kanssa vuodesta 2005 vuoteen 2010. Vuonna 2018 Kelis syytti Nasin pahoinpidelleen häntä heidän suhteensa aikana, minkä tämä kiisti.

 Esiintymiset Suomessa 
Nas saapui ensimmäiselle Suomen-keikalleen Helsingin Kaapelitehtaalle 4. kesäkuuta 2007. Toisen kerran Nas esiintyi Suomessa 5. marraskuuta 2008 osana Rock the Bells -kiertuetta. Nas konsertoi kolmannen kerran Suomessa 22. maaliskuuta 2011. Konsertti järjestettiin Helsingin The Circus -klubilla. Neljännen kerran Nas esiintyi Suomessa 19. elokuuta 2016 Blockfesteilla Tampereella. Viidennen kerran Nas esiintyi Suomessa 22. lokakuuta 2024 kulttuuritalolla, osana Illmatic 30 Year Anniversary Tour-kiertuetta.

Diskografia

Albumit
 Illmatic (1994)
 It Was Written (1996)
 I Am... (1999)
 Nastradamus (1999)
 Stillmatic (2001)
 God's Son (2002)
 Street's Disciple (2004)
 Hip Hop Is Dead (2006)
 Untitled (2008)
 Life Is Good  (2012)
Nasir  (2018)
King’s Disease (2020)
King’s Disease II (2021)
Magic (2021)
King's Disease III (2022)
Magic 2 (2023)
Magic 3 (2023)

Muut albumit

 The Album yhdessä The Firmin kanssa (1997)
 QB's Finest (2000)
 From Illmatic to Stillmatic: The Remixes (2002)
 The Lost Tapes (2003)
 Greatest Hits (2007)
 Distant Relatives yhdessä Damian Marleyn kanssa (2010)
The Lost Tapes II (2019)

DVD:t
 Made You Look: God's Son Live - 2003
 Video Anthology Vol. 1 - 2004

Filmografia

 Belly (1998)
 In Too Deep (1999)
 Ticker (2001)
 Sacred is the Flesh (2001)
Black Nativity (2013)
 Nas: Time Is Illmatic (2014)
 Popstar: Never Stop Never Stopping (2016)
Monster (2018)

 Lähteet 

Aiheesta muualla

 Nasin kotisivut

Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit
Luokka:1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Luokka:2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit
Luokka:Vuonna 1973 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Luokka:Afroamerikkalaiset
Luokka:Grammy-palkinnon saajat