Valehtelija, valehtelija

Valehtelija, valehtelija () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Tom Shadyacin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan pääroolissa esiintyy Jim Carrey, joka oli roolistaan ehdolla Golden Globe -palkintoon parhaasta miespääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa.

Jim Carrey esittää elokuvassa urallaan etenevää juristia, joka ei voi valehdella vuorokauteen poikansa syntymäpäivätoivomuksen myötä.

 Juoni 

Fletcher Reede on menestystä janoava asianajaja ja eronnut isä, joka rakastaa poikaansa Maxia, mutta laittaa usein työnsä perheen edelle. Hän rikkoo toistuvasti lupauksiaan Maxille ja ex-vaimolleen Audreylle, peitellen tekojaan valheilla. Eräänä iltana Fletcher jättää poikansa syntymäpäiväjuhlat väliin viettääkseen yön kollegansa Mirandan kanssa. Pettynyt Max toivoo syntymäpäiväkakun kynttilöitä puhaltaessaan, ettei hänen isänsä voisi valehdella vuorokauteen – ja toive toteutuu välittömästi.

Fletcher huomaa olevansa kykenemätön valehtelemaan, johon hänen koko elämänsä ja uransa on aiemmin pitkälti perustunut. Hän joutuu noloon tilanteeseen muun muassa kertoessaan Mirandalle totuuden heidän yhteisestä yöstä. Samaan aikaan hän hoitaa oikeudessa avioerotapausta, jossa asiakkaan, Samantha Colen, voitto edellyttäisi todistajan väärää valaa. Fletcher ei kuitenkaan voi kysyä mitään, mikä johtaisi todistajan valheelliseen vastaukseen ja joutuu joka vastustamaan omia kysymyksiään oikeudessa.

Tilanne kärjistyy, kun Audrey ilmoittaa muuttavansa uuden poikaystävänsä Jerryn kanssa Bostoniin ja aikovansa ottaa Maxin mukaansa. Fletcher yrittää epätoivoisesti lykätä oikeudenkäyntiä, jopa pahoinpitelemällä itsensä, mutta tuomari pakottaa hänet jatkamaan. Lopulta Fletcher löytää laillisen keinon voittaa jutun: hän todistaa, että Samantha Cole oli alaikäinen solmiessaan avioliitton, mikä tekee liitosta pätemättömän. Vaikka tapaus päättyy hänen uransa kannalta voitokkaasti, Fletcher ymmärtää, että on vaarassa menettää poikansa.

Fletcher pidätetään oikeuden halventamisesta, mutta hänen sihteerinsä Greta maksaa takuut ja hänet vapautetaan. Fletcher ryntää lentoasemalle estääkseen Audreyn ja Maxin muuton. Hän jahtaa jo liikkeelle lähtenyttä lentokonetta siirrettävillä portailla, saa koneen pysähtymään ja loukkaantuu tilanteessa. Matkalla sairaalaan hän lupaa Maxille viettävänsä tästä lähtien enemmän aikaa hänen kanssaan – ja vaikka 24 tunnin valheettomuusjakso on jo päättynyt, Max uskoo isänsä olevan tällä kertaa rehellinen.

Vuotta myöhemmin perhe juhlii jälleen Maxin syntymäpäivää yhdessä. Kun Max puhaltaa kynttilät, valot sammuvat ja valojen syttyessä Fletcher ja Audrey suutelevat. Fletcher kysyy pojaltaan, toivoiko tämä vanhempiensa palaavan yhteen, mutta Max vastaa: "En, toivoin rullaluistimia."

 Rooleissa 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 


Luokka:Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat
Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Luokka:Tom Shadyacin ohjaamat elokuvat