Sahramit

Sahramit eli aitosahramit (Crocus) eli krookukset on kurjenmiekkakasvien suku. Sahramit ovat monivuotisia mukulakasveja, jotka ovat kotoisin Egeanmeren alueelta ja Keski-Aasiasta. Eräs sahramilaji kukkii aikaisin keväällä ja on siksi puutarhureiden suosiossa. Maustesahramin (Crocus sativus) luoteista saadaan keltaista, hyvin arvokasta sahramimaustetta. Suomessa sahrameita voi kasvattaa ongelmitta Keski-Suomea myöten, mutta pohjoisempana ne tulee suojata talvisin esimerkiksi havukatteella.

 Tuntomerkit 

Sahramin talvehtiva osa on mukulamainen maavarsi. Sahrameilla on kapean tasasoukat, ruohonvihreät lehdet, joissa useimmilla lajeilla on keskellä valkeita juovia. Kukkien terälehdet ovat pystyt ja niitä on useissa eri väreissä. Yleensä värit ovat vahvoja ja selkeitä. Muodostaa sivumukuloita.

 Hoito 

Pihoissa sahramit ovat erittäin helppohoitoisia. Sopiva kasvupaikka on yleensä aurinkoinen tai puolivarjoinen ja maaperä vettä läpäisevä. Sahrami ei useinkaan siedä voimakaskasvuisia kasveja lähellään. Sahramit tarvitsevat lajikkeesta riippuen vain joko hieman lannoitusta syksyllä tai talvella, osa pärjää ilman erityistä hoitoa. Keväällä kukinnan jälkeen, kun vain lehdet ovat jäljellä, sahrameita tulisi lannoittaa esimerkiksi ohuella kompostimultakerroksella. Sahramit kukkivat paikasta riippuen heti kun maasta on routa kaikonnut, yleensä huhtikuun aikana. Syyssahrami kukkii vasta syksyllä.

Jos sahramia halutaan kasvattaa sisällä, se tarvitsee lepoajan kukkiakseen. Mukulat istutetaan syksyllä ruukkuihin ja laitetaan pimeään ja viileään (n. 1–5 °C). Mukulat eivät saa päästä jäätymään ja mullan tulee olla jatkuvasti hiukan kostea.
Tammikuussa ruukut siirretään 8-10 °C:n lämpöön, mutta ne pitää edelleen pitää pimeässä. Muutaman viikon kuluttua lehdet alkavat kasvaa ja sen myötä myös nuput. Silloin ruukun voi siirtää valoisaan ja lämpimämpään paikkaan. Jos kukinnan halutaan olevan pitkä, tulisi kasvi pitää 10–15 °C:n lämmössä.

Jos seudulla on paljon peltomyyriä ja rusakoita, sahramien suojausta kannattaa harkita. Sekä sahramin lehdet että sipulit kelpaavat edellä mainituille eläimille.

 Lisäys 
Osa lajeista (esimerkiksi keltasahrami) lisääntyy itse sivumukuloista, osan lisäys on vaativaa ja aikaavievää, kuten kevätsahramin, joka alkaa siementää vasta parin vuoden päästä, osaa voi itse kylvää ja jakaa (esimerkiksi syyssahrami), ja osa siementää itse, kuten tähtisahrami.

 Lajeja 
Eri lajeja on vajaat 100. Sahrameihin kuuluvat muun muassa seuraavat lajit:

 Crocus ancyrensis – ankaransahrami
 Crocus angustifolius – armeniansahrami
 Crocus biflorus – sinisahrami
 Crocus cancellatus – verkkosyyssahrami
 Crocus cartwrightianus – pikkusyyssahrami
 Crocus chrysanthus – kultasahrami
 Crocus corsicus – korsikansahrami
 Crocus etruscus – etruskisahrami
 Crocus flavus - keltasahrami
 Crocus goulimyi – kreikansyyssahrami
 Crocus heuffelianus – karpaattiensahrami
 Crocus hyemalis – valkotalvisahrami
 Crocus korolkowii – korolkowinsahrami
 Crocus kotschyanus – syyriansyyssahrami
 Crocus laevigatus – kreetansahrami
 Crocus medius – rivieransahrami
 Crocus nivalis – huippusahrami
 Crocus pulchellus – makedoniansyyssahrami
 Crocus sativus – maustesahrami
 Crocus sieberi – sieberinsahrami
 Crocus speciosus – syyssahrami eli kaukasiansyyssahrami
 Crocus tommasinianus – tähtisahrami
 Crocus vernus – kevätsahrami
 Crocus versicolor – ranskansahrami.

Yleisimpiä sahramiristeymiä ovat lisäksi:
 Crocus × hybridus – tarhasahrami
 Crocus × stellaris – rikkisahrami.

 Lähteet 
 Lipponen, Hilpo, 2001 Kodin kukoistavat kasvit
 Hertle, Kiermeier, Nickig, Puutarha kukkii

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sahramit eli krookukset (Crocus)
Funet: Sahramit (Crocus)
ITIS: Crocus 
United States Department of Agriculture (USDA): Crocus 
Flora of China: Crocus