Pierre Beaumarchais

Pierre-Augustin Caron de Beaumarchais (24. tammikuuta 1732 Pariisi – 17. tai 18. toukokuuta 1799 Pariisi) oli kelloseppä, keksijä, muusikko, poliitikko, pakolainen, vakooja, kirjankustantaja, asekauppias ja sekä ranskalainen että yhdysvaltalainen vallankumoustaistelija. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten näytelmäkirjailijana erityisesti kolmen Figaro-näytelmänsä perusteella, joiden pohjalta ovat syntyneet oopperat Figaron häät ja Sevillan parturi. 

Sensuuri kielsi näytelmän Figaron häät, koska siinä hyökättiin Ranskan valtiota ja aatelisia vastaan, mutta esityskiellon ansiosta näytelmän suosio vain kasvoi. Beaumarchais tuli muotiin, ja kiellettyä näytelmää luettiin Pariisin salongeissa ääneen. Lopulta kuninkaalle tehtiin anomus esityskiellon kumoamisesta, mihin Ludwig XVI taipui. Figaron häiden ensiesitys oli Pariisissa huhtikuussa vuonna 1784, ja näytelmästä tuli suosittu. Kuninkaan puoliso Marie Antoinette kiinnostui nyt myös Beaumarchais´ta, ja elokuussa vuonna 1785 Sevillan parturi esitettiin kuningattaren omassa teatterissa Petit Trianonissa. Kuningatar itse esitti yhtä päähenkilöä.

Yhdysvaltojen vapaussodan aikana Beaumarchais hoiti Euroopan ja Amerikan välisiä laivakuljetuksia ja toimi tällöin myös Ranskan kuninkaan salaisena asiamiehenä. Häntä kuitenkin syytettiin petturuudesta, ja hän joutui vuonna 1792 pakenemaan ensin Alankomaihin ja myöhemmin Britanniaan. Hän palasi Pariisiin 1799.

 Teokset 
 1760-luku – useita yhden näytöksen komedioita
 Les Député de la Halle et du Gros-Caillou
 Colin et Colette
 Les Bottes de sept lieues
 Jean Bête à la foire
 Œil pour œil
 Laurette 
 1765(?) – Le Sacristan (Le Barbier de Sévillen edeltäjä)
 1767 – Eugénie, draama
 1767 – L'Essai sur le genre dramatique sérieux
 1770 – Les Deux amis ou le Négociant de Lyon, draama
 1773 – Le Barbier de Séville ou la Précaution inutile, komedia
 1774 – Mémoires contre Goezman
 1775 – La Lettre modérée sur la chute et la critique du «Barbier de Sérville»
 1778 – La Folle journée ou Le Mariage de Figaro, komedia
 1784 – Préface du mariage de Figaro
 1787 – Tarare, ooppera johon musiikin sävelsi Antonio Salieri
 1792 – La Mère coupable ou L'Autre Tartuffe, draama
 1799 – Voltaire et Jésus-Christ

 Beaumarchais'hen liittyviä teoksia 
 1782 – Figaron häät, ovvero La precauzione inutile, näytelmään perustuva Giovanni Paisiellon ooppera, librettisti tuntematon
 1786 – Figaron häät, näytelmään perustuva W.A. Mozartin ooppera, libreton kirjoitti Lorenzo Da Ponte
 1816 – Sevillan parturi, näytelmään perustuva Gioacchino Rossinin ooppera, libretto Pietro Sterbinin
 1905 – Chérubin, näytelmään perustuva Jules Massenet'n ooppera, librettisti tuntematon
 1950 – Beaumarchais, Sacha Guitryn kirjoittama komedia
 1966 – La Mère coupable, näytelmään perustuva ooppera, musiikki ja libretto Darius Milhaud'n
 1991 – the Ghosts of Versailles, näytelmään La mère coupable löyhästi perustuva John Coriglianon ooppera, libreton kirjoittani William M. Hoffman
 1991 – Den brottsliga modern, näytelmään La mère coupable perustuva Inger Wikströmin ooppera, libretto: Inger Wikström ja Mikaael Hylin.
 1996 – Beaumarchais l'insolent, Guitryn näytelmään perustuva Édouard Molinaron ohjaama elokuva

 Luettavaa Beaumarchais'sta 
"Beaumarchais and the American Revolution" – Brian N. Norton
"From Dawn to Decadence: 500 Years of Western Cultural Life – 1500 to Present", Jacques Barzun

Lähteet

 Aiheesta muualla 

 Vapaasti ladattavia Pierre Beaumarchais'in e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä

Luokka:Ranskalaiset näytelmäkirjailijat
Luokka:Kellosepät
Luokka:Ranskalaiset keksijät
Luokka:Ranskalaiset muusikot
Luokka:Ranskalaiset poliitikot
Luokka:Vakoojat
Luokka:Kirjankustantajat
Luokka:Asekauppiaat
Luokka:Vuonna 1732 syntyneet
Luokka:Vuonna 1799 kuolleet