Carl-Erik Creutz

Carl-Erik Creutz (14. kesäkuuta 1911 Padasjoki – 5. kesäkuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen radiotoimittaja ja Yleisradion pitkäaikainen radiokuuluttaja, joka oli tunnettu huolitellusta puhetavastaan.

 Ura 

Creutz tuli Yleisradioon kuuluttajaksi 1939. Hänen äänensä tuli pian suomalaisille tutuksi, sillä kuuluttajan tehtävien lisäksi hän työskenteli myös ohjelmatoimittajana, juontajana ja laulajana.

Creutz nimitettiin Yleisradion ruotsinkielisen ohjelmajaoston amanuenssiksi vuonna 1946. Hänestä tuli pääkuuluttaja ja kuuluttajien esimies 1956, ja hän koulutti myöhempiä radiokuuluttajia. Heidän joukossaan oli Pentti Fagerholm, josta tuli vuonna 1976 Creutzin seuraaja pääkuuluttajana.

Koska Creutz hallitsi molemmat kotimaiset kielet, hänen osakseen tuli keskeisten kansallisten tilanteiden ja tärkeiden juhlatilaisuuksien selostaminen. Toisen maailmansodan tapahtumat liittyivät usein hänen kuulutuksiinsa. Hän muun muassa luki Mannerheimin pyynnöstä jatkosodan viimeisen päiväkäskyn.

Creutz juonsi monia yleisötilaisuuksia ja luki näkövammaisten äänikirjoja. Yleisöäänestyksissä hän sai neljästi Telvis-patsaan Suomen suosituimpana radioäänenä. Hän oli tuttu myös satojen kotimaisten lyhytdokumenttien ja valistusfilmien selostajanäänenä, joiden lisäksi häntä kuultiin lukuisien ulkomaisten dokumenttielokuvien suomalaisella ääniraidalla (mm. Mondo Cane, Hyvästi Afrikka).

Carl-Erik Creutz kuului Creutzien aatelissukuun, joka on luetteloitu numerolla yksi Ritarihuoneen kreivillisten sukujen luettelossa.

 Lähteet 


Viitteet

 Aiheesta muualla 
 Ylen Elävä arkisto: Carl-Erik Creutzin kuulutuksia.
 Ylen Elävä arkisto: Carl-Erik Creutzin viimeinen työpäivä.
 Ylen Elävä arkisto: Carl-Erik Creutz lukee kellonaikoja.
 Ylen Elävä arkisto: Carl-Erik Creutz suorittaa monotestin.

Luokka:Ylen henkilöstö
Luokka:Suomalaiset radiokuuluttajat
Luokka:Suomalaiset kreivit
Luokka:Vuonna 1911 syntyneet
Luokka:Vuonna 2000 kuolleet