Tunturikoivu

Tunturikoivu (Betula pubescens subsp. czerepanovii) on hieskoivun alalaji, joka tunnettiin aiemmin omana lajinaan nimellä Betula tortuosa. Tunturikoivu ei ole hieskoivun ja vaivaiskoivun risteymä, vaikka vaivaiskoivu risteytyy helposti tunturikoivun ja hieskoivun kanssa.

Tunturikoivu on pensasmainen puu. Talvilaiduntavat porot syövät tunturikoivun lehtiä ja nuoria oksia, monet hyönteiset, esimerkiksi tunturimittari, syövät sen lehtiä, ja ankarat talvet voivat vahingoittaa lumen yläpuolelle jääviä osia.

 Levinneisyys 
Pohjois-Euroopassa tunturikoivu kasvaa Skandien vuoristossa Etelä-Norjasta Ruijaan Jäämeren rannikolle asti, Suomen pohjoisosissa ja täältä Kuolan niemimaalle ja muualle Venäjän pohjoisosiin. Tunturikoivu on ainoa alkuperäinen puulaji Islannissa ja Grönlannissa.

Suomessa tunturikoivua esiintyy runsaimmin Lapin koivuvyöhykkeellä Inarissa ja Enontekiöllä. Etelämpänä se esiintyy matalien havupuiden kanssa Lapin harvakasvuisissa metsissä Keski-Lappiin saakka, esimerkiksi Sodankylään. Etelämpänä sen korvaavat hies- ja rauduskoivu.

Tunturikoivu kasvaa metsänrajalta 300–650 metrin korkeudesta 980 metriin asti.

 Käyttö 
Tunturikoivua käytetään runsaasti polttopuuna, sillä se on yleensä ainoa puu tunturialueiden läheisyydessä. Rakennuspuuksi siitä ei ole, sillä se on ohutrunkoinen ja useimmiten mutkainen.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tunturikoivu (Betula pubescens subsp. czerepanovii)
 Pohjolan kasvien pauloissa: Betula pubescens subsp. czerepanovii - hieskoivu subsp. tunturikoivu

Luokka:Hieskoivu