Rainer Barzel

Rainer Candidus Barzel (20. kesäkuuta 1924 Braunsberg  Itä-Preussi – 26. elokuuta 2006 München) oli saksalainen poliitikko, joka toimi Saksan kristillisdemokraattisen puolueen (CDU) puheenjohtajana vuosina 1971–1973. Vuonna 1972 hän oli puolueensa ehdokkaana Saksan liittokansleriksi, mutta hävisi SPD:n ehdokkaalle Willy Brandtille. Barzel toimi liittopäivien puhemiehenä 1983–1984.

Rainer Barzel kasvoi katolisessa perheessä Itä-Preussissa ja opiskeli jesuiittojen ylläpitämässä koulussa. Hän valmistui ylioppilaaksi 1941 ja joutui rintamalle ilmavoimiin sodan loppuun asti. Kun yliopistot jälleen avattiin, hän opiskeli oikeustiedettä.  Hän kiinnostui politiikasta opiskelijana ja osallistui Carl Spieckerin avustajana uuden saksalaisen demokratian määrittelyyn.

Barzel pääsi liittopäiville 1957 ja tuli tunnetuksi loistavana puhujana. Vuonna 1962 useita ministereitä joutui eroamaan skandaalin takia ja Adenauer nosti nuoren Barzelin hallitukseen.

CDU:n hävittyä vuoden 1969 vaalit Barzel loisti oppositiojohtajana. Perhesyistä hän oli välillä sivussa politiikasta, mutta nousi Helmut Kohlin ensimmäiseen hallitukseen Saksojen välisten suhteiden ministeriksi. Hän ajoi voimakkaasti Saksojen jälleenyhdistymistä.

Vuoden 1983 vaalien jälkeen Barzelista tuli liittopäivien puhemies. Pian sen jälkeen häntä syytettiin vanhoista väärinkäytöksistä. Hän erosi tehtävästään lokakuussa 1984. Syytteet kaatuivat myöhemmin, mutta Barzel ei enää pyrkinyt liittopäiville.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Saksan ministerit
Luokka:Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot
Luokka:Saksan kristillisdemokraattisen unionin puheenjohtajat
Luokka:Saksan liittopäivien puhemiehet
Luokka:Vuonna 1924 syntyneet
Luokka:Vuonna 2006 kuolleet