Juurikäävät

Juurikäävät (Heterobasidion) on kääpäsuku, johon kuuluu Suomessa kaksi lajia: männynjuurikääpä (Heterobasidion annosum) männyllä ja kuusenjuurikääpä (Heterobasidion parviporum) kuusella. Euroopassa tunnetaan lisäksi laji Heterobasidion abietinum, joka esiintyy saksanpihdalla (Abies alba) Keski-Euroopassa.Niemelä, Tuomo. Suomen käävät. Helsinki: Luomus, 2016, s. 184. .Plantwise Knowledge Bank: Heterobasidion abietinum. [https://plantwiseplusknowledgebank.org/doi/full/10.1079/pwkb.species.27043

 Taksonomia 
Seuraavat lajit kuuluvat sukuun Heterobasidion:

männynjuurikääpä (Heterobasidion annosum (Fr.) Bref.)
kuusenjuurikääpä (Heterobasidion parviporum Niemelä & Korhonen)
Heterobasidion abietinum (Niemelä & Korhonen), pihdalla esiintyvä Keski-Euroopan laji
Heterobasidion irregulare (Underw.) Garbel. & Otrosina, esiintyy Pohjois-Amerikassa, erityisesti männyillä
Heterobasidion occidentale Otrosina & Garbel, esiintyy Länsi-Pohjois-Amerikassa, kuusilla ja douglaskuusilla
Heterobasidion insulare (Murrill) Ryvarden, trooppisissa ja subtrooppisissa metsissä Aasiassa ja Tyynenmeren saarilla
Heterobasidion ecrustosum Dai & Korhonen, Kiinassa tavattava laji
Heterobasidion orientale Dai & Korhonen, Itä-Aasiassa esiintyvä laji
Heterobasidion australe (Cooke) Ryvarden, trooppinen ja subtrooppinen laji, aiemmin katsottu osaksi H. insulare-kompleksia

Ekologinen merkitys

Juurikäävät ovat luonnon kiertokulussa tärkeitä lahottajasieniä, jotka hajottavat puun kudosta ja vapauttavat sen ravinteet takaisin ekosysteemiin. Tämä prosessi ylläpitää metsän ravinnekiertoa ja vaikuttaa merkittävästi maaperän rakenteeseen ja eloperäisen aineksen määrään. Lahopuun hajottajina juurikäävät luovat elinympäristöjä lukuisille sienille, hyönteisille ja muulle pieneliöstölle, edistäen siten monimuotoisuutta.

Juurikääpä ei elä maaperässä itsenäisesti, vaan leviää puusta toiseen fyysisessä kosketuksessa olevien juurien kautta. Kesäaikaan (keskilämpötilan ollessa yli +5 °C) sen itiöt voivat levitä ilmassa ja tarttua tuoreisiin kantoihin. Sieni muodostaa vähitellen laajoja rihmastoverkostoja, joiden kautta se ylläpitää aineiden kiertoa metsässä.

Vaikutukset puustoon ja metsätalouteen

Vaikka juurikäävillä on tärkeä ekologinen tehtävä, ne voivat aiheuttaa myös merkittäviä tuhoja talousmetsissä. Kuusenjuurikääpä lahottaa rungon tyviosia ja aiheuttaa niin sanottua tyvilahoa, kun taas männynjuurikääpä tuhoaa juuristoa ja aiheuttaa tyvitervasta. Pitkälle edenneissä tapauksissa sieni voi tappaa isäntäpuun.

Maannouseman saastuttama puu ei sovellu teollisuuden käyttöön, ja lahovauriot aiheuttavat huomattavia hakkuutappioita. Lahonnut tyviosa joudutaan usein katkaisemaan ja jättämään metsään tai käyttämään energiapuuna.Otavan Iso Tietosanakirja 5, 1963, s. 1122 (hakusana: Maannousema).

Levinneisyys ja torjunta

Juurikääpiä esiintyy etenkin eteläisessä Suomessa, runsaimmin rannikkoalueilla Uudeltamaalta Satakuntaan. Leviämistä voidaan ehkäistä kantokäsittelyillä, joissa käytetään joko biologisia valmisteita, kuten harmaaorvakkaa (Phlebiopsis gigantea), tai kemiallisia torjunta-aineita.Huhtinen, Seppo. Sienten biologia. Gaudeamus, 2013, s. 364.

Biologinen torjunta perustuu kilpailuun lahottajasienien välillä, ja sitä käytetään erityisesti kesähakkuissa, jolloin tartuntariski on suurin. Talviaikainen puunkorjuu vähentää juurikäävän leviämisen todennäköisyyttä, koska sieni ei kasva aktiivisesti pakkaskaudella.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Juurikäävät (Heterobasidion)
 Metsälehti - Juurikäävän torjunta 
 Metsäteho: Juurikäävän torjunta kantokäsittelyllä  (pdf)
 Juurikääpä (saksaksi) 
  Luonnonvarakeskus (Luke): Metinfo – Metsien terveys, juurikääpä 
 Metinfo - juurikääpä ja sen torjunta 
 Helsingin yliopisto - juurikäävän perimä on sekvensoitu
 Insight into trade-off between wood decay and parasitism from the genome of a fungal forest pathogen

Luokka:Käävät
Luokka:Russulales