Lost

Lost on yhdysvaltalainen draamasarja, joka seuraa lentokoneonnettomuudesta selvinneiden elämää salaperäisellä trooppisella saarella, kun Sydneystä Los Angelesiin matkalla oleva Oceanic Airlinesin lento 815 tekee pakkolaskun Tyynellämerellä. Sarjan jokainen jakso sisältää tavallisesti keskeisen tarinan saarelta sekä tarinan jonkun hahmon elämästä sen eri vaiheessa. Sarjan avausjakso esitettiin Yhdysvalloissa ABC:llä 22. syyskuuta 2004 ja Suomessa Nelosella 26. tammikuuta 2006. Lostia tehtiin yhteensä kuusi tuotantokautta ja se saavutti tänä aikana kulttiarvon. Sen viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 23. toukokuuta 2010 ja Suomessa 10. kesäkuuta 2010.

Lostin loivat Jeffrey Lieber, J. J. Abrams ja Damon Lindelof. Lindelof pysyi pääkäsikirjoittajana ja sarjan pyörittäjänä sen loppuun asti ja Abrams sarjan vastaavana tuottajana, kun taas Lieber ei ollut tekemisissä sarjan kanssa pilottijaksoa lukuun ottamatta. Suuren näyttelijäkaartin ja kuvausten kustannusten vuoksi sarja oli television kallein. Sarjaa tuottivat ABC Studios ja Bad Robot Productions, ja sen vastaavina tuottajina toimivat Abramsin ja Lindelofin lisäksi Bryan Burk, Jack Bender ja Carlton Cuse, joka toimi myös sarjan pyörittäjänä. Musiikin sävelsi Michael Giacchino.

Lost on usein listattuna kaikkien aikojen parhaimpien televisiosarjojen joukkoon. Sarja sai lukuisia palkintoja ja ehdokkuuksia mukaan lukien 11 Primetime Emmy -palkintoa ja yhden Golden Globen parhaasta draamasarjasta vuonna 2006. Lost oli suosituimmillaan sen ensimmäisellä tuotantokaudella, kun sitä katsoi Yhdysvalloissa keskimäärin noin 16 miljoonaa katsojaa per jakso. Viimeisellä tuotantokaudellaan se sai vähän yli 11 miljoonaa katsojaa jaksoittain.

Suuren fanijoukon ansiosta sarjasta on tullut osa populaarikulttuuria; viittauksia sarjan tarinaan, elementteihin, jne. esiintyy muissa televisiosarjoissa, mainoksissa, sarjakuvissa, huumorilehdissä, videopeleissä ja laulunsanoissa. Sarjan kuvitteellista universumia on myös tutkittu sarjaan liittyvissä kirjoissa, lauta- ja videopeleissä sekä useissa reality-peleissä, muun muassa The Lost Experience ja Find 815.

 Tuotanto 
 Idea 
Sarjan idean kehitti ABC:n silloinen johtaja Lloyd Braun ollessaan lomalla Havaijilla vuonna 2003. Braun tilasi käsikirjoituksen, joka olisi Kärpästen herran, Cast Away – tuuliajolla, televisiosarja Gilligan’s Islandin ja suositun Selviytyjien risteytys. Gadi Pollack on sanonut, että osaltaan Lostiin vaikutti videopeli Myst. Jeffrey Lieber palkattiin käsikirjoittamaan sarjan pilottijakso. Braun ei ollut tyytyväinen tulokseen ja otti yhteyttä televisiosarja Aliaksen luojaan, J. J. Abramsiin, jolla oli sopimus silloisen Touchstone Televisionin kanssa. Vaikkei Lieber ollut tekemisissä sarjan kanssa sen koko tuotannon ajan, hänet merkittiin yhdeksi sarjan luojista Writers Guild of American pyynnöstä.

Abrams suostui käsikirjoittamaan sillä ehdolla, että sarja olisi yliluonnollinen. Hän alkoi työstää sarjaa Damon Lindelofin kanssa kirjoittaen sarjan tyylin ja sen hahmoja. Yhdessä Abrams ja Lindelof tuottivat ja yksityiskohdistivat mytologiaa ja juonenkäänteitä niin, että materiaalia oli viiden kauden verran. Sarjan kehitystä mutkistivat tiukat aikataulut, koska ohjelma tilattiin vuoden 2004 loppupuolelle. Lyhyestä aikataulusta huolimatta luova ryhmä pysyi tarpeeksi joustavana muokatakseen hahmot sopimaan näyttelijöihin, joita he toivoivat sarjaan.

Lostin kaksiosainen pilottijakso oli televisiohistorian kallein 10–14 miljoonalla dollarilla. Tuohon aikaan normaali budjetti oli noin 4 miljoonaa dollaria. Sarjan ensiesitys oli 22. syyskuuta 2004, ja siitä tuli heti vuoden 2004 yksi suurimmista arvostelumenestyksistä. Muiden ABC:n sarjojen, kuten Täydellisten naisten ja Greyn anatomian tapaan, Lost tuotti yhtiölle huikeita summia. Pilottijakson maailman ensi-ilta oli 24. heinäkuuta 2004 San Diegossa vuosittain pidetyssä Comic-Con -tapahtumassa.

 Näyttelijöiden valinta 
Monet ensimmäisen kauden rooleista valittiin tuottajien mieltymyksen perusteella. Päähenkilö Jackin oli alun perin tarkoitus kuolla pilottijaksossa ja roolin esittäjäksi kaavailtiin Michael Keatonia. ABC:n johto halusi kuitenkin jättää Jackin eloon. Ennen kuin Jackin kohtalosta päätettiin, Katen piti nousta porukan johtajaksi. Katen hahmon piti alun perin olla keski-ikäinen liikenainen, jonka miehen oletettiin kuolleen maahansyöksyssä. Myöhemmin rooli annettiin Roselle. Dominic Monaghan koe-esiintyi Sawyerin rooliin, joka oli tuolloin suunniteltu pukua käyttäväksi huijariksi. Tuottajat pitivät Monaghanin esiintymisestä ja muuttivat Charlien hahmoa, jonka piti aluksi olla keski-ikäinen entinen rocktähti, Monaghanille sopivaksi. Jorge Garcia koe-esiintyi myös Sawyerin rooliin, mutta sen sijaan hänelle kirjoitettiin Hurleyn osa. Kun Josh Holloway koekuvattiin Sawyerin rooliin, tuottajat pitivät hänen hahmoon tuomasta säväyksestä (hän potki useasti tuolia unohtaessaan repliikkinsä ja suuttui koe-esiintymisessä) ja hänen eteläisestä aksentistaan niin paljon, että he muuttivat Sawyerin sopimaan Hollowayn näyttelemistyyliin. Yunjin Kim koe-esiintyi Katen rooliin, mutta tuottajat kirjoittivat Sunin hahmon Kimille ja Jinin hahmon, jota esittää Daniel Dae Kim, hänen miehekseen. Sayid, jota esittää Naveen Andrews, ei ollut myöskään alkuperäisessä käsikirjoituksessa. Locke ja Michael kirjoitettiin myös näyttelijöille. Emilie de Ravin, joka esittää Clairea oli alun perin palkattu vain vierailevaksi näyttelijäksi. Toisella kaudella Michael Emersonin suunniteltiin esittävän Beniä (”Henry Gale”) kolmen jakson ajan. Hänen rooliaan pidennettiin ensin kahdeksaan jaksoon, ja lopulta hänet otettiin pääosanäyttelijäksi sarjan loppuun saakka.

 Jaksojen formaatti 
Jaksoilla on erityinen rakenne: jokainen jakso alkaa pysähtyneellä otoksella, jota seuraa usein lähikuva jonkun sarjan hahmon silmästä. Sen jälkeen ruutuun tulee Lost-tunnus mustalle taustalle. Alkutunnuksen jälkeen kaikkien näyttelijöiden nimet esitetään ruudun alakulmassa sukunimen mukaan aakkosjärjestyksessä (joissain jaksoissa nimet tulevat kulmaan ennen alkua). Jokainen jakso sisältää tapahtumia, jotka eivät sijoitu saarelle, niin sanottuja ”takaumia” tai ”etuumia”, pääosassa olevan tarinan lisäksi. Suurin osa jaksoista loppuu jännittävään juonenkäänteeseen, joka paljastetaan sekunteja ennen kuin Lost-tunnus palaa takaisin ruutuun. Muut jaksot loppuvat loppukohtaukseen, joka yksinkertaisesti haalistuu mustaan. Erityisesti hyvin traagisten tai tunteikkaiden loppukohtausten päätteeksi Lost-tunnukseen tavallisesti liittyvä ääni on vaiennettu.

 Musiikki 
Lostissa on orkestraalinen taustamusiikki, jonka soittaa Hollywood Symphony Orchestra ja jonka on säveltänyt Michael Giacchino. Giacchino sävelsi musiikin myös moniin muihin sarjan tapahtumiin, paikkoihin ja hahmoihin. Giacchino tavoitti osan tunnuksen äänistä epätavallisilla instrumenteilla kuten hankaamalla lentokoneen rungon paloja yhteen. 21. maaliskuuta 2006 levy-yhtiö Varèse Sarabande julkaisi Lostin ensimmäisen tuotantokauden soundtrackin nimellä Lost (Original Television Soundtrack). Se sisältää täysipituiset versiot kauden suosituimmista teemoista ja tunnusmusiikeista. Varése Sarabande julkaisi Lostin toisen tuotantokauden musiikkia sisältävän soundtrackin 3. lokakuuta 2006, kolmannen kauden soundtrackin 6. toukokuuta 2008 ja neljännen kauden soundtrackin 11. toukokuuta 2009.

Sarjassa on myös käytetty tunnettuja pop-kappaleita. Jos pop-kappaleita soitetaan sarjassa, ne tulevat usein tietystä lähteestä, kuten Hurleyn kannettavasta cd-soittimesta, josta kuului paljon musiikkia ensimmäisen kauden aikana; muun muassa Joe Purdyn ”Wash Away”. Toisen kauden ensimmäisessä jaksossa Joutsen-aseman vinyylisoittimesta kuultiin muun muassa Cass Elliotin ”Make Your Own Kind of Music”. Kolmannen kauden puolestaan aloitti Julietin soittama Petula Clarkin ”Downtown”. Kahdessa jaksossa Charlie nähdään laulamassa kadun kulmassa Oasiksen kappaletta Wonderwall. Kolmannen kauden päätösjaksossa Jack kuuntelee Nirvanan ”Scentless Apprenticea”, ja neljännen kauden lopun parakkikohtauksessa hän kuuntelee Pixiesin kappaletta ”Gouge Away”.

 Kuvauspaikat 
Lost kuvattiin lähes kokonaan Oahun saarella, Havaijilla. Alkuperäiset otokset pilottijaksoon kuvattiin Mokule’ia Beachilla lähellä saaren koilliskärkeä. Myöhemmin kuvatut rantaotokset kuvattiin pohjoisrannikolla. Luolaotokset kuvattiin Xeroxin varastoissa, jotka ovat olleet tyhjillään vuoden 1999 ampumakohtauksen jäljiltä. Kohtaukset Joutsen- ja Hydra-asemalla kuvattiin Hawaii Film Studioilla. Useita kaupunkialueita Honolulusta käytettiin kuvauspaikkoina kaupungeille ja alueille ympäri maailmaa. Näitä olivat muun muassa Kalifornia, New York, Iowa, Miami, Etelä-Korea, Irak, Nigeria, Yhdistynyt kuningaskunta, Pariisi, Thaimaa, Berliini ja Australia. Esimerkiksi Sydneyn lentokentälle sijoittuvat kohtaukset kuvattiin Hawaii Convention Centerissä, kun taas toiseen maailmansotaan sijoittuvaa bunkkeria käytettiin Irakin tasavallan armeijan tukikohtana. Saksan talveen sijoittuvat kohtaukset kuvattiin myös tavanomaisella havaijilaisella naapurustolla, jolle oli levitetty kaikkialle jäämurskaa ja saksalaisia liikennemerkkejä. Useat kolmannen tuotantokauden viimeisen jakson otoksista kuvattiin Los Angelesissa, mukaan lukien sairaalakohtaukset joiden lavasteet lainattiin Greyn anatomian lavasteista.

 Jakaminen Internetissä 
Lostin satelliitti- ja kaapeliesitys on ollut uuden televisiolähetystavan edelläkävijä. Se oli yksi ensimmäisistä sarjoista, joita jaettiin iTunes Storen kautta iPodeihin. Vuoden 2005 lokakuusta lähtien uudet jaksot ovat olleet ladattavissa ABC:n esityspäivän jälkeisenä päivänä yhdysvaltalaisille katsojille. Neljännestä tuotantokaudesta lähtien Lostin jaksot ovat olleet saatavilla esityspäivän jälkeen Sky Onella. Lost oli myös yksi ensimmäisistä Saksan iTunes Storessa saatavilla olleista tv-sarjoista.

Huhtikuussa 2006 Disney julkaisi tiedon, että Lost tulisi olemaan maksuttomasti jaettuna internetissä. Kokeilu, jota esitettiin vuoden 2006 toukokuusta kesäkuuhun, aiheutti hämmennystä verkoston tytäryhtiöissä, jotka pelkäsivät mainostulojen menetystä. Jaksot olivat nähtävissä vain yhdysvaltalaisille katsojille. Toukokuussa 2008 kokonaiset jaksot kausilta 1–4 olivat saatavilla HD-painoksina ABC:n nettisivujen jakelussa, mutta vain USA:n katsojille jotka käyttävät Microsoftia tai Applea. Uudet jaksot olivat saatavilla päivää alkuperäisen jaksoesityksen jälkeen. Katsojilta odotetaan viiden tai kuuden 30-sekunnin mainosten katselua, joita on tasaisesti jakson aikana. Vuonna 2009 Lost nimettiin kaikkein katsotuimmaksi ohjelmaksi internetissä, perustuen katsojalukuihin. 12. helmikuuta 2009 The Nielsen Company raportoi, että 1 425 miljoonaa katsojaa oli katsonut vähintään yhden jakson ABC:n nettisivuilta.

Sekä ensimmäisen että toisen kauden jaksot ovat olleet saatavilla Ison-Britannian Channel 4:n nettisivuilla. Pilottijakson voi katsoa ilmaiseksi, mutta muut jaksot maksavat yhden punnan. Palvelu on kuitenkin käytössä vain Isossa-Britanniassa. Virgin Median sivuilla on katsottavissa kaikki kolme Lostin ensimmäistä kautta mihin aikaan tahansa HD-julkaisuna.

 DVD- ja Blu-ray-julkaisut 
Lostin ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin nimellä Lost: The Complete First Season Yhdysvalloissa 6. syyskuuta 2005, kaksi viikkoa ennen toisen tuotantokauden alkua. Sen tuotti Buena Vista Home Entertaiment ja se sisälsi seitsemän levyä. Kaikkien jaksojen lisäksi DVD-boksi sisälsi lukuisia ekstroja kuten jaksojen kommenttiraitoja, poistettuja ja pilalle menneitä kohtauksia sekä näyttelijöiden koekuvauksia. Suomessa ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin 7. heinäkuuta 2006. Ensimmäiset kaksi kautta julkaistiin myöhemmin Blu-ray:nä 2. lokakuuta 2009.

Toinen tuotantokausi julkaistiin nimellä Lost: The Complete Second Season – The Extended Experience 5. syyskuuta 2006 Yhdysvalloissa ja 23. maaliskuuta 2007 Suomessa. Ensimmäisen kauden tavoin julkaisu sisälsi samankaltaisia ekstroja, mutta erona edelliseen se sisälsi ”Lost Connections” -taulukon, joka kertoi yhteydestä hahmojen välillä.

Kolmas tuotantokausi julkaistiin nimellä Lost: The Complete Third Season – The Unexplored Experience DVD:nä ja Blu-ray:nä 11. joulukuuta 2007 Yhdysvalloissa, mikä tekee siitä yhden ensimmäisistä Blu-ray:nä julkaistavista televisiosarjoista. Suomessa se julkaistiin DVD:nä 25. tammikuuta 2008, mutta Blu-ray:nä vasta 11. marraskuuta 2009. Edellisten julkaisujen tavoin se sisältää samankaltaisia ekstroja.

Neljäs tuotantokausi julkaistiin nimellä Lost: The Complete Fourth Season – The Expanded Experience 9. joulukuuta 2008 Yhdysvalloissa sekä DVD:nä että Blu-ray:nä. Suomessa se julkaistiin DVD:nä 17. lokakuuta 2008 ja kuusi päivää myöhemmin Blu-ray:nä. Se sisälsi muista poiketen vain kuusi levyä seitsemän sijaan.

Viides tuotantokausi julkaistiin viiden levyn julkaisuna nimellä Lost: The Complete Fifth Season – The Journey Back – The Expanded Edition sekä DVD:nä että Blu-rayna 23. lokakuuta 2009 Suomessa ja Yhdysvalloissa vasta 8. joulukuuta 2009.

Kuudes ja viimeinen tuotantokausi julkaistiin nimellä Lost: The Complete Sixth and Final Season DVD:nä 24. elokuuta 2010 Yhdysvalloissa ja 6. lokakuuta 2010 Suomessa sekä Blu-rayna 15. lokakuuta 2010.

Kaikki kaudet sisältävä julkaisu julkaistiin nimellä Lost: The Complete Collection 26. marraskuuta 2010 Suomessa.

 Näyttelijät ja hahmot 

324 ihmisestä, jotka olivat Oceanic Airlinesin lennolla 815,Drew Goddard (kirjoittaja) & Brian K. Vaughan (kirjoittaja) & Stephen Williams (ohjaaja), "Confirmed Dead". Lost, ABC. Episode 2, kausi 4. Esitettiin 7. helmikuuta 2008. 71 on alkuperäistä selviytyjää (ja yksi koira), jotka hajaantuivat kolmeen lentokoneen osaan onnettomuudessa; koneen etuosaan, keskiosaan ja takaosaan. Aloituskausi sisälsi 14 vakituista puheroolia, tehden sarjan näyttelijäryhmästä toiseksi suurimman tällä hetkellä amerikkalaisessa televisiosarjassa Täydellisten naisten jälkeen. Vaikka suuri näyttelijäryhmä teki Lostista kalliimman tuotettavan, sen tarinasta tuli samalla joustavampi. Sarjan tuottajan Bryan Burken mukaan ”Hahmojen välillä voi olla enemmän vuorovaikutusta ja on mahdollista luoda useampia erilaisia hahmoja, useampia taustatarinoita, useampia kolmiodraamoja.”

Naveen Andrews esittää irakilaista Sayid Jarrahia. Emilie de Ravin näyttelee raskaana olevaa australialaista Claire Littletonia. Matthew Fox näyttelee levotonta kirurgia ja sankaria Jack Shephardia. Jorge Garcia Hugo ”Hurley” Reyesiä, epäonnekasta lottovoittajaa. Maggie Grace näyttelee Shannon Rutherfordia, entistä tanssin opettajaa. Ian Somerhalder näyttelee Boone Carlyleä, äitinsä hääliikkeen tytäryhtiön johtajaa ja Shannonin velipuolta. Josh Holloway näyttelee huijaria nimeltä James ”Sawyer” Ford. Yunjin Kim esittää Sun-Hwa Kwonia, vaikutusvaltaisen korealaisen bisnesmiehen ja gangsterin tytärtä, ja Daniel Dae Kim hänen miestään Jin-Soo Kwonia. Evangeline Lilly esittää liittovaltain sheriffiä pakenevaa Kate Austenia. Dominic Monaghan näyttelee ex-rocktähteä ja huumeaddiktia Charlie Pacea. Terry O’Quinn näyttelee mysteeristä John Lockea. Harold Perrineau Jr. esittää rakennustyöntekijä Michael Dawsonia, ja lapsinäyttelijä Malcolm David Kelley hänen poikaansa Walt Lloydia.

Ensimmäisten kahden tuotantokauden aikana jotkut hahmot kirjoitettiin pois sarjasta, jotta saataisiin tilaa uusille hahmoille. Boone Carlyle oli ensimmäinen päähenkilö, joka kirjoitettiin pois. Hahmo kuoli ensimmäisen kauden loppupuolella. Waltista tuli vieraileva tähti ensimmäisen kauden lopun tapahtumien jälkeen, joka esiintyy satunnaisesti toisella kaudella. Shannonin kuolema toisen kauden kahdeksannessa jaksossa teki tilaa uusille tulokkaille, Mr. Ekolle, nigerialaiselle katoliselle papille ja entiselle rikolliselle, jota näyttelee Adewale Akinnuoye-Agbaje; Ana Lucia Cortezille, lentokentän turvatarkastajalle ja entiselle poliisille, jota esittää Michelle Rodriguez; ja Libby Smithlle, kliiniselle psykologille, jota näyttelee Cynthia Watros. Ana Lucia ja Libby kirjoitettiin kuitenkin ulos sarjasta jo lähellä toisen kauden loppua.

Toisella kaudella Henry Ian Cusick sai roolin entisenä skotlantilaisena sotilaana Desmond Humena, ja Michael Emerson Ben Linuksena (tunnettiin aluksi nimellä Henry Gale), joka on Toisten korkein jäsen. Myös kolme muuta näyttelijää liittyi päänäyttelijäryhmään: Elizabeth Mitchell, lapsettomuuslääkäri ja Toinen nimeltä Juliet Burke ja Kiele Sanchez sekä Rodrigo Santoro, selviytyjäpari Nikki ja Paulo. Eko kirjoitettiin pois kolmannen tuotantokauden alussa sekä Nikki ja Paulo kauden keskellä ensimmäisessä takaumajaksossaan.

Charlie poistui sarjasta kolmannen kauden finaalissa.

Neljännellä kaudella Harold Perrineau liittyi vakionäyttelijäryhmään nyt taaskin itsetuhoisena Michael Dawsonina, joka yritti matkustaa epätoivoisesti takaisin saarelle hyvittääkseen aikaisemmat tekonsa.ABC: Turncoat Michael Returns to Lost Island, ABC7Chicago.com, July 25, 2007. Perrineaun ohella muutama uusi näyttelijä liittyi sarjan näyttelijäkaartiin: Jeremy Davies hermostuneena fyysikkona, joka on kiinnostunut saaresta, Daniel Faradayna; Ken Leung sarkastisena ”haamukuiskaajana” Miles Straumena ja Rebecca Mader kovapäisenä ja määrätietoisena antropologina ja menestyksekkäänä akateemikkona Charlotte Lewisinä. Claire, joka katosi mysteerisesti kuolleen isänsä kanssa lähellä kauden loppua, ei palannut enää sarjaan yhtenä pääenkilöistä viidennelle kaudelle, mutta palaa kuudennella ja viimeisellä kaudella. Michael kirjoitettiin ulos sarjasta neljännen kauden finaalissa.

Viidennellä kaudella uusia hahmoja ei liittynyt vanhojen joukkoon, mutta useita hahmoja poistui sarjasta: Charlotte kirjoitettiin ulos sarjan alussa sekä Daniel ja Juliet myöhemmin.

Kuudennella kaudella sarjan näyttelijäkaartiin tuli useita muutoksia; Desmond ei enää kuulu sarjan päähenkilöihin, kun taas kolme aikaisempaa sivuhenkilöä jatkoi sarjassa. Näihin sisältyi mysteerinen iätön Toinen Richard Alpert (Nestor Carbonell), lentäjä Frank Lapidus (Jeff Fahey) ja Ajira Airwaysin lennon 316 selviytyjä Ilana (Zuleikha Robinson). Useita sarjan aikaisempia näyttelijöitä liittyi uudelleen päähenkilöstöön, muun muassa Ian Somerhalder, Dominic Monaghan, Rebecca Mader, Jeremy Davies, Elizabeth Mitchell, Harold Perrineau Jr. ja Cynthia Watros.

Sarjassa on vieraillut lukuisia sivuhenkilöitä. Danielle Rousseau (Mira Furlan), ranskalaisen tutkijaryhmän jäsen, joka esiintyy läpi sarjan; hän etsii tytärtään, joka myöhemmin löytyy Alex Rousseauksi (Tania Raymonde). Toisella kaudella aviopari Rose Henderson (L. Scott Caldwell) ja Bernard Nedler (Sam Anderson), jotka on erotettu saaren vastakkaisille puolille (Rose vakiohahmojen kanssa ja Bernard takaosan selviytyjiin), esitettiin takaumissa sen jälkeen kun he olivat päässeet toistensa luo. Yrityspohatta Charles Widmorella (Alan Dale) on yhteys sekä Beniin että Desmondiin: Charles palkkasi Faradayn, Starumen ja Lewisin ryhmän etsimään Beniä ja Desmond on rakastunut Charlesin tyttäreen Penelope ”Penny” Widmoreen (Sonya Walger). Toisia, saaren alkuperäisasukkaita, ovat muun muassa Tom Friendly (M. C. Gainey), Ethan Rom (William Mapother) ja Richard Alpert (Nestor Carbonell), joita kaikkia on näytetty sekä takaumissa että meneillään olevassa tarinassa. Jackin isä Christian Shephard (John Terry) on esiintynyt useiden eri hahmojen takaumissa. Neljännellä kaudella Kevin Durand esittää Martin Keamyä ja Jeff Fahey Frank Lapidusta, rahanahnetta lentäjää, jonka Widmore palkkasi löytämään saaren. Ryhmän johtaja Naomi Dorrit (Marsha Thomason) oli ensimmäinen ihminen, joka saapui saarelle Oceanicin Airlinesin lennon 815 onnettomuuden jälkeen.

 Jaksot 

Suomessa Nelonen esitti ensimmäisen tuotantokauden kevät-kesällä 2006, toisen syksystä 2006 kevääseen 2007 ja kolmannen elokuusta 2007 tammikuuhun 2008. Sarjan ensimmäinen jakso keräsi Suomessa varsin korkeat katsojaluvut, sillä avausjaksoa seurasi Nelosella 733 000 katsojaa.Finnpanel.fi Toisen kauden avaustakin seurasi peräti 504 000 katsojaa.Finnpanel.fi Kolmannen kauden avaus keräsi suhteellisen heikot katsojaluvut; 335 000 sarjan ollessa viikon kolmanneksi katsotuin Nelosen ohjelma.Finnapanel.fi Neljännen tuotantokauden avaus keräsi 310 000 katsojaa.http://www.finnpanel.fi/tulokset/tv/vko/2008/11/nelonen.html

Yhdysvalloissa toinen tuotantokausi päättyi 24. toukokuuta 2006, kolmas alkoi 4. lokakuuta 2006 ja loppui 23. toukokuuta 2007. Neljäs tuotantokausi käynnistyi Yhdysvalloissa 31. tammikuuta 2008 ja Suomessa 13. maaliskuuta 2008 päättyen Yhdysvalloissa 29. toukokuuta ja Suomessa 5. kesäkuuta 2008. Viidettä kautta alettiin esittää Yhdysvalloissa 21. tammikuuta 2009 ja Suomessa 5. maaliskuuta 2009.

 Kausi 1 (2004–2005) 

Ensimmäinen tuotantokausi sisältää 24 jaksoa, jotka esitettiin Yhdysvalloissa keskiviikkoisin kello 20.00 alkaen 22. syyskuuta 2004, ja Suomessa 26. tammikuuta 2006 alkaen. Oceanic Airlinesin lennon 815 matkustajat joutuvat lentokoneturmassa näennäisesti asumattomalle trooppiselle saarelle, pakottaen ryhmän ventovieraita työskentelemään yhdessä pysyäkseen hengissä. Heidän selviytymistään uhkaavat kuitenkin salaperäiset jääkarhut, hahmo, joka pitää outoa ääntä viidakossa ja saaren pahansuovat alkuperäisasukkaat, jotka tunnetaan nimellä Toiset. Selviytyjät kamppailevat ranskalaisnaisen, Danielle Rousseaun kanssa, joka haaksirikkoutui saarelle yli 16 vuotta sitten, ja löytävät salaperäisen metalliluukun, joka on haudattu maahan. Selviytyjät rakentavat lautan, jolla pääsisivät pois saarelta, kun pelastajia ei ala kuulua.

 Kausi 2 (2005–2006) 

Toinen tuotantokausi sisältää 23 jaksoa, joita esitettiin Pohjois-Amerikassa 21. syyskuuta 2005 alkaen ja Suomessa 31. elokuuta 2006 alkaen. Suurin osa tarinoista, jotka jatkuvat 45 päivän päästä saarelle joutumisesta, keskittyvät kasvavaan konfliktiin selviytyjien ja Toisten välillä ja jatkuvaan ristiriitaan uskon ja tieteen välillä. Kun jotkut mysteereistä ratkeavat, uusia kysymyksiä nousee esille. Uusia hahmoja tulee mukaan, mukaan lukien Oceanicin lennon 815 takaosan selviytyjät ja muut saaren asukkaat. Lisää saaren mytologiasta ja selviytyjien menneisyyksistä paljastuu. Hahmot tutkivat luukkua ja Dharma-aloitteen olemassaoloa sekä sen rahoittaja, The Hanso Foundation, paljastuu. Kun totuus "Toisista" alkaa selvitä, yksi Ocenicin lennon 815 selviytyjistä pettää muut haaksirikkoutuneet ja lentokoneturman syy paljastuu.

 Kausi 3 (2006–2007) 

Kolmas tuotantokausi sisältää 22 jaksoa (yksi kaksiosainen, tuplapitkä jakso), jotka nähtiin USA:ssa ja Kanadassa 4. lokakuuta 2006 alkaen, ja Suomessa 16. elokuuta 2007 alkaen. Tarina jatkuu 67 päivää turman jälkeen. Uusia selviytyjiä ja Toisia tuodaan sarjaan kun Oceanicin selviytyjät saavat tietää lisää Toisista ja heidän historiastaan salaperäisellä saarella. Yksi Toisista ja uusista saaren asukkaista liittyy selviytyjiin, kun selviytyjät hyökkäävät Toisia vastaan. Sota Toisten ja selviytyjien välillä tulee päätökseen ja selviytyjät saavat yhteyden pelastusryhmään.

 Kausi 4 (2008) 

Neljännen tuotantokauden suunniteltiin sisältävän 16 jaksoa, jotka piti esittää USA:ssa ja Kanadassa helmikuusta 2008 alkaen. Kirjoittajien lakon takia kausi sisälsikin vain 14 jaksoa, koostuen kahdeksasta ennen lakkoa kuvatusta jaksosta ja kuudesta lakon jälkeisestä jaksosta. Kausi esitettiin Suomessa 13. maaliskuuta 2008 alkaen. Tämä kausi keskittyy selviytyjiin ja ihmisiin Kahana-nimiseltä laivalta, jotka sanovat tulleensa pelastamaan saarelaiset, sekä Oceanicin kuutoset pakoon (heidän saaren jälkeistä aikaansa näytetään etuumissa).

 Kausi 5 (2009) 

Viides tuotantokausi alkoi Suomessa 5. maaliskuuta ja se sisältää 17 jaksoa. Oceanin kuutoset yrittävät päästä saarelle, sillä välin kun saarelle jääneet hyppivät ajassa edestakaisin. Kun Oceanin kuutoset päätyvät saarelle, he huomaavat asioiden muuttuneen.

 Kausi 6 (2010) 

6. tuotantokausi alkoi Nelosella 25. helmikuuta 2010. Kausi seuraa kahta aikajanaa, joista molemmat ovat vetypommin laukaisun tuloksia. Ensimmäisessä aikajanassa, jota ABC kutsuu nimellä "flash sideways" Oceanicin lento 815 ei koskaan haaksirikkoudu. Toisessa aikajanassa selviytyjät palaavat nykyaikaan saarelle, jossa Jacob on juuri kuollut mysteerisen Savuhirviön tapattamana.

 Mytologia 

Rinnastuksena sarjan hahmojen kehitykselle, Lostin jaksot sisältävät lukuisia elementtejä, joita on kuvattu scifiksi tai yliluonnollisiksi kyvyiksi. Tekijät kutsuvat näitä elementtejä sarjan mytologiaksi The 'Lost' Generation: Networks Go Eerie ja fanien spekulaation pohjaksi.Benson, Jim. "The Lost Generation: Networks Go Eerie." Broadcasting & Cable, 16. toukokuuta 2005. Sarjan elementtien joukkoon kuuluu muun muassa ”hirviö”, salaperäinen ryhmä alkuperäisasukkaita, joita selviytyjät kutsuvat "Toisiksi"; organisaatio jota kutsutaan Dharma-aloitteeksi ja joka on sijoittanut useita asemia saarelle; numerot (4, 8, 15, 16, 23 ja 42), jotka esiintyvät hahmojen menneisyyksissä, nykyisyydessä ja tulevaisuudessa; ja henkilökohtaisia suhteita tai samanaikaisuutta hahmojen välillä, mistä he eivät itse tiedä.

 Teorioita 
Sarjan sydämessä on monimutkainen ja kryptinen tarinalinja, joka synnyttää lukuisia ratkaisemattomia kysymyksiä. Lostin käsikirjoittajien ja tähtien, jotka usein keskustelivat fanien kanssa internetissä, innoittamina katsojat ja televisiokriitikot ovat ottaneet tavaksi pohtia saaren salaisuuksia. Pääasiassa teoriat liittyivät saaren luontoon, ”hirviön” alkuperään, Toisiin, numeroiden tarkoitukseen ja lentokoneturman sekä joidenkin henkilöiden selviämisen syyhyn. Sarjan luojat keskustelivat ja kumosivat muutamia fanien suosituimpia teorioita. Kaikkein yleisin teoria on se, että Oceanicin lennon 815 selviytyneet ovat kuolleet tai kiirastulessa, minkä J. J. Abrams kumosi. Lisäksi Lindelof kumosi spekulaatiot, että avaruusalus tai avaruusolennot vaikuttavat saaren tapahtumiin tai että kaikki nähty on jonkun mielen sisäistä kuvitelmaa. Carlton Cuse kielsi teorian, että saari on tosi-tv-ohjelma ja haaksirikkoutuneet ovat tietämättään kämppäkavereita ja Lindelof kielsi monta kertaa teorian, että hirviö on nanobottipilvi. Kuitenkin kaikki edelliset teoriat, erityisesti aikamatkustus on sisältynyt sarjaan, vaikka se kiellettiin aikaisemmin.

 Toistuvat ainekset
Sarjassa on muutamia toistuvia aineksia, joilla sinänsä ei ole suoranaista vaikutusta tarinaan, mutta jotka lisäävät siihen kirjallisen ja filosofisen viitekehyksen. Näitä elementtejä ovat mustan ja valkoisen värin toistuminen, joka kuvastaa hahmojen ja tilanteiden kaksinaisuutta, sekä lähes kaikkien hahmojen, erityisesti Katen, kapinallisuutta; perheiden toimimattomuutta, erityisesti useiden hahmojen isien vähäinen osuus, lähes kaikkien hahmojen elämässä; viittauksia maailmanloppuun, muun muassa Desmond painamassa nappia estääkseen maailmanlopun ja DHARMA-projektin tavoite muuttaa Valenzetti Equatonin parametri ja estää ihmisyyden loppu; sattuma vs. usko, joka heijastuu parhaiten Locken ja herra Ekon vastakkainasettelussa; tieteen ja uskon konflikti, joka näkyy Jackin ja Locken välisessä ”köydenvedossa” johtajuudesta; ja viittaukset lukuisiin kirjallisiin teoksiin, muun muassa maininnat ja keskustelu tietyistä kirjoista. Sarjassa on myös useita vihjeitä hahmojen nimien liittymisestä tunnettuihin historiallisiin ajattelijoihin ja kirjailijoihin, kuten John Locke (filosofin mukaan) ja hänen salanimensä Jeremy Bentham (filosofin mukaan), Danielle Rousseau (filosofi Jean-Jacques Rousseaun mukaan), Desmond Hume (filosofi David Humen mukaan), Juliet Burke (filosofi Edmund Burken mukaan), Mikhail Bakunin (filosofi Mihail Bakuninin mukaan), Daniel Faraday (fyysikko Michael Faradayn mukaan), George Minkowski (matemaatikko Hermann Minkowskin mukaan), Richard Alpert (hengellisen opettajan Ram Dassin alkuperäinen nimi) ja Charlotte Staples Lewis (kirjailija C. S. Lewisin mukaan).

 Palkinnot 
''

 Voitetut 
 Primetime Emmy Awards: Paras draamasarja (2005)
 Primetime Emmy Awards: Paras ohjaus draamasarjassa – J.J Abrams (2005)
 Golden Globe Awards: Paras draamasarja (2006)
 Primetime Emmy Awards: Paras miessivuosa draamasarjassa – Terry O'Quinn (John Locke) (2007)
 Primetime Emmy Awards: Paras miessivuosa draamasarjassa – Michael Emerson (Ben Linus) (2009)

 Näyttelijät 
 Josh Holloway  James ”Sawyer” Ford  Malcolm David Kelley  Walt Lloyd Matthew Fox  Jack Shephard Naveen Andrews  Sayid Jarrah Yoon-jin Kim  Sun-Hwa Kwon Daniel Dae Kim  Jin-Soo Kwon Evangeline Lilly  Kate Austen Dominic Monaghan  Charlie Pace Terry O'Quinn  John Locke/Mies mustissa Harold Perrineau Jr.  Michael Dawson Ian Somerhalder  Boone Carlyle Michael Emerson  Benjamin Linus Mira Furlan  Danielle Rousseau Elizabeth Mitchell  Juliet Burke M. C. Gainey  Tom Friendly Adewale Akinnuoye-Agbaje  Mr. Eko Maggie Grace  Shannon Rutherford Michelle Rodriguez  Ana Lucia Cortez Cynthia Watros  Libby Henry Ian Cusick  Desmond Hume Kiele Sanchez  Nikki Fernandez Rodrigo Santoro  Paulo L. Scott Caldwell  Rose Henderson Sam Anderson  Bernard Nadler Tania Raymonde  Alex Rousseau William Mapother  Ethan Rom Jeremy Davies  Daniel Faraday Rebecca Mader  Charlotte Lewis Ken Leung  Miles Straume Nestor Carbonell  Richard Alpert John Terry  Christian Shephard Jeff Fahey  Frank Lapidus Alan Dale  Charles Widmore Sonya Walger  Penelope ”Penny” Widmore Jorge Garcia  Hugo ”Hurley” Reyes

 Katso myös 
 Luettelo televisiosarjan Lost jaksoista

 Lähteet 

Aiheesta muualla

 Virallinen sivusto


*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit