Iivana V

Iivana V (ven. Иван V Алексеевич; 6. syyskuuta (J: 27. elokuuta) 1666 Moskova, Moskovan Venäjä – 21. tammikuuta (J: 8. helmikuuta) 1696 Moskova, Moskovan Venäjä) oli venäläinen suuriruhtinas ja tsaari Pietari I:n kanssahallitsijana vuosina 1682–1696.Ivan V Aleksejevits. Teoksessa: Polotsov, V. V: Venäläinen biografinen sanakirja 25 osassa. Pietari-Moskova, 1896-1918. [ru]  

Hän oli fyysisesti vakavasti sairas ja hallitsi Moskovan Venäjää vain nimellisesti. Iivana V osallistui seremonioihin ja esiintyi kaduilla ja toreilla, jos väkijoukkoja piti rauhoittaa. Hänen tyttärensä oli Venäjän keisarinna Anna.

 Suku ja lapsuus 
Hänen vanhempansa olivat tsaari Aleksei Mihailovits ja puolalaissyntyinen pajarintytär Maria Iljinitšina Miloslavskaja (1624–1669). Hänellä oli 12 sisarusta, joista viisi kuoli jo lapsena. Hänen vanhempi veljensä tsaari Fjodor III oli hallitsijana ennen häntä. Hänen nuorempi velipuolensa Pietari I oli hänen seuraajansa.

Ivan Aleksejevitš oli lapsuudesta asti sairaalloinen, eikä häntä pidetty kykenevänä hallitsemaan, joten Naryškinit yrittivät syrjäyttää hänet ja julistaa seuraavaksi tsaariksi hänen velipuolensa, 10-vuotiaan Pietarin, Aleksei Mihailovitšin nuorimman pojan hänen toisesta avioliitostaan Natalja Naryškinan kanssa. 

Ivan Aleksejevitšiä sanottiin heikkomieliseksi, mikä ehkä johtui epilepsiasta, jota pahensi äärimmäisen huono näkö ja perinnöllinen keripukki, Maria Miloslavskajan lasten krooninen sairaus, joka oli myös hänen vanhemmilla veljillään Alekseilla, joka kuoli 15-vuotiaana ja Fjodorilla. Tämä voi kuitenkin olla myös Naryškinien suvun panettelua, jota he levittivät kiihkeän valtataistelun aikana Miloslavskyjen kanssa.  

 Streltsikapina, taistelu vallasta 
Ivanin vanhemman veljen Fjodor III:n kuolinhetkellä Moskovan patriarkka Joakimin johtamat pajarit julistivat 10-vuotiaan tsarevitš Pietarin hallitsijaksi. Pajarit eivät halunneet Miloslavskyjen palaavan valtaan, mikä liittyisi Iivana V:n hallitsijuuteen. Pietari I:lle annettiin vala välittömästi, ja tuhansia valanvannomiskirjeitä valmisteltiin lähetettäviksi. Moskovassa puhkesi streltsi kapina, joka oli suunnattu pajarisalaliittoa vastaan. Ihmiset eivät halunneet pajarien ottavan valtakuntaa hallintaansa pikku-suuriruhtinaan selän takana.  

Hovi piiritettiin, mutta sen sijaan, että etsittiin ulospääsyä vaikeasta tilanteesta, Naryškinit jakoivat keskenään hallituspaikkoja. Ivan ja Pietari eivät tehneet pienintäkään vaikutusta kapinallisiin näyttäytyessään streltsien eli jousimiesten joukolle. Nuoret suuriruhtinaat olivat kauhun valtaamia, kun heidän lapsuudesta asti ​​tuntemiaan sukulaisia ja pajareita heitettiin heidän silmienssä edessä Fasettipalatsin ikkunoista alla oleviin keihäisiin. Tämän jälkeen 16-vuotias Ivan jätti ikuisiksi ajoiksi maalliset asiat, ja Pietari vihasi streltsejä lopun ikänsä.  

Kapinalliset olivat saaneet päätökseen "syyllisten" eli Naryškinien joukkomurhan 17. toukokuuta 1682 mennessä. Nyt vaadittiin hallitsijaperheeseen kuuluvan henkilön esiintuloa, koska pajarit eivät yksinkertaisesti pystyneet selviytymään tilanteesta. He pakenivat peloissaan takaisin omille maatiloilleen, ja Odojevskit, Hovanskit, Ivan Mihailovitš Miloslavsky ja Vasili Vasiljevitš Golitsin jäivät hallitsijaperheen kanssa sekä muutama muu pajari, jotka pitivät kelvottomana tekona hylätä nuoria suuriruhtinaita. Seuraavana päivänä he muodostivat uuden hallituksen.  

Iivana V:n vanhempi sisar ja Pietari I:n vanhempi sisarpuoli, tsarevna Sofia Aleksejevnasta tuli nyt tapahtumien keskipiste. Hänellä oli poikkeuksellinen luonne. Hän kääntyi streltsien puoleen ja puhui heille koko hallitsijaperheen puolesta. Kapinalliset puhuivat ensin laillisen valtaistuimen perillisen Iivana V:n puolesta, mutta neuvottelujen aikana he sopivat asettuvansa kruunun ja Pietari I:n taakse sillä ehdolla, että Iivana V on ensimmäinen ja Pietari I toinen tsaari.

 Kaksi alaikäistä tsaaria ja sijaishallitsija 
vasen|pienoiskuva|238x238px|Kaksoisvaltaistuin, hopeaa, Kremlin työpajat 1682-1683. Kuvituskuva teoksesta "Venäjä: Venäjän valtion antiikki, 1846-1853", osa II. Kuvittaja Fjodor Grigorjevits Solntsev. Oikealla verhon takana on ikkuna, josta neuvonantaja saattoi antaa oheita. 
Tämän perusteella patriarkka Joakim ehdotti julistamaan molemmat nuoret suuriruhtinaat tsaariksi samalla kerralla: Iivana, vanhemmaksi tsaariksi ja Pietari, nuoremmaksi tsaariksi ja nimittämään heidän sisarensa, suuriruhtinatar Sofia Aleksejevnan sijaishallitsijaksi. Iivana V Aleksejevitš ja Pietari I Aleksejevitš kruunattiin Moskovan Kremlin Uspenskin katedraalissa 25. kesäkuuta 1682. "Vanhempi" tsaari kruunattiin aidolla Romanovien Monomahin kruunulla ja juhlallisella kruunajaisasulla, ja "nuoremmalle" tehtiin niistä kopiot. Iivana V oli viimeinen venäläinen tsaari, joka kruunattiin tällä kruunulla.Aleksejevits, Ivan V. Teoksessa: Ortodoksinen ensyklopedia. TsNTS Moskova 2009. Ss. 648-649.   Heille rakennettiin erityinen kahdella istuimella varustettu kaksoisvaltaistuin, jota nykyisin säilytetään Kremlin asehuoneessa.

pienoiskuva|IIvana V:n ja Pietari I:n kruunajaiskirja vuodelta 1682
Vasili Nikitiš Tatištšev, joka oli Ivanin aikalainen ja yksi Pietari I:n työtovereista, kirjoitti Iivanasta: "mies, jolla on tyytyväinen mieli". Tästä huolimatta tiedetään varmasti, että ollessaan valtataistelun keskipisteessä, Ivan Aleksejevitš ei koskaan yrittänyt osallistua siihen aktiivisesti eikä osoittanut kiinnostusta valtion toimintaan. Vaikka Ivania kutsuttiin "vanhemmaksi tsaariksi", hän ei käytännössä koskaan käsitellyt suoraan valtion asioita, paitsi rituaalisissa seremonioissa, jotka vaativat tsaarin osallistumista, ja omistautui kokonaan perheelleen ja uskonnolle. Hän teki usein pyhiinvaellusmatkoja luostareihin, rukoili ja paastosi. 

 Perhe 
Vuonna 1684 sijaishallitsija, sisarpuoli Sofia Aleksejevna antoi Ivanin valita ehdokkaitten joukosta morsiamekseen hovin ykköskaunottaren, Praskovja Fjodorovna Saltykovan (1664-1723), ja häät pidettiin samana vuonna. Avioliitolla oli myönteinen vaikutus Iivana V:n tilaan: hänestä tuli terveempi ja onnellisempi, hän kohteli vaimoaan, joka oli lempeän ja lapsenmielisen miehensä tuki  arvostavasti ja kunnioittavasti. Ivan ja hänen vaimonsa asuivat hiljaisesti ja sopuisasti sukulaistensa lähellä. Heille syntyi viisi tytärtä, joista kolme eli aikuiseksi ja yhdestä tuli Venäjän hallitsija, keisarinna Anna.  

 tsarevna Jekaterina Ivanovna (1691-1733), avioitui Mecklenburg-Schwerinin herttuan Karl Leopoldin (1678-1747) kanssa; heidän tyttärensä Anna Leopoldovna oli keisari Iivana VI Antonovitšin äiti, joka oli nimellinen hallitsija vuosina 1740-1741
 tsarevna Anna Ivanovna (1693-1740), avioitui vuonna 1710 Kuurinmaan herttuan Friedrich Wilhelm Kettlerin kanssa, Venäjän keisarinna Anna vuosina 1730-1740.
 tsarevna Praskovja Ivanovna (1694-1731), avioitui kenraali Ivan Iljitšin Dmitriev-Mamonov (1680-1730) vanhemman kanssa.Praskovja Ivanovna. Teoksessa: Polotsov, V. V: Venäläinen biografinen sanakirja 25 osassa. Pietari-Moskova, 1896-1918. [ru]

 Hallitsijan loppuvuodet 
Vuoteen 1689 asti sekä Ivanin että Pietarin hallituskausi oli vain nimellinen, valtaa käytti tsarevna Sofia Aleksejevna, joka luotti Miloslavskyn klaaniin ja suosikkeihinsa Vasili Vasiljevitš Golitsiin ja F. L. Šaklovitiin. Vuonna 1689 Pietari pakotti hänet Novodevitšin luostariin nunnaksi. Ivanin kuoltua Pietarista I:stä tuli Moskovan Venäjän yksinvaltias. 

Ivan Aleksejevitš eli pidempään kuin muut vanhempiensa Maria Iljinitšina Milovskajan ja tsaari Aleksei Mihailovitšin pojat. Ranskalainen suurlähettiläs Foy de la Neufville kuvasi 27-vuotiasta Ivania vuonna 1689 ennenaikaisesti mieleltään ikääntyneeksi, miltei sokeaksi ja halvaantuneeksi.de la Neuville, Foy: "Relation curieuse et nouvelle de Moscovie contenant l'état présent de cet Empire", Paris 1698 [ru] Hän kuoli yllättäen 29-vuotiaana 29. tammikuuta (J: 8. helmikuuta) 1696 Moskovassa ja hänet haudattiin Moskovan Kremliin Arkkienkelin katedraaliin.

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Ivan V Aleksejevitšin elämäkerta 

Luokka:Venäjän tsaarit
Luokka:Romanov-suku
Luokka:Vuonna 1666 syntyneet
Luokka:Vuonna 1696 kuolleet