Eino Purje

Eino Alfred Purje (alk. Borg, 21. helmikuuta 1900 Kymi – 2. syyskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti. Vuonna 1927 hän juoksi 2 000 metrin maailmanennätyksen 5.23,4 rikkoen Paavo Nurmen aiemmin samana vuonna tekemän ennätyksen 5.24,6. 

Purje oli yksi tunnetuimmista ”loikkareista”, jotka 1920–1930-luvuilla vaihtoivat vasemmistolaisen Työväen Urheiluliiton seurasta porvarillisen Suomen Valtakunnan Urheiluliiton seuraan. Häntä on myös kutsuttu Nurmen ohella Suomen ensimmäiseksi oman markkina-arvonsa ymmärtäneeksi ammattilaisurheilijaksi.

 Ura 
Purje syntyi Kymin pitäjässä köyhän mäkitupalaisen perheeseen. Suomen sisällissodassa hän taisteli punaisten puolella, menettäen molemmat veljensä kaatuneina. Sodan jälkeen Purje nousi nopeasti yhdeksi lupaavimmista Työväen Urheiluliiton juoksijoista. Hän saavutti useita TUL:n ennätyksiä ja voitti myös kolme matkaa vuoden 1925 Frankfurt am Mainissa järjestetyissä työläisolympialaisissa. Hän voitti kisoissa 800 metrin juoksun ajalla 1.59,0, 1 500 metrin juoksun ajalla 4.07,1 sekä 3 000 metrin juoksun ajalla 8.47,2. Alkuvuonna 1926 tehdyt kansainvälisen tason huipputulokset nostivat hänet TUL:n ykkösurheilijaksi.

Syyskesällä 1926 Purje aiheutti kohun loikatessaan TUL:n kuuluneesta Kymin Veikoista porvarilliseen Helsingin Kisa-Veikkoihin. Sisällissodan jälkeisessä tulehtuneessa ilmapiirissä hänen seurasiirtonsa aiheutti jopa tappouhkauksia. Purjeen loikkauksen syyksi arveltiin lehdistössä aluksi suuria rahapalkkioita, mutta lopulta hänen kohdallaan oli todennäköisesti kyse siitä, että Purje halusi päästä mukaan kovempitasoisiin kilpailuihin, kuin TUL:n urheilijana oli mahdollista. TUL:n urheilijat eivät tuolloin osallistuneet kuin omiin tai muiden kansainvälisten työläisurheiluliittojen kilpailuihin. Purje ei kuitenkaan edustanut HKV:tä 1926 vaan seuraavana keväällä siirtyi Viipurin Urheilijoihin. Heinäkuussa 1927 Purje juoksi 800 metrin Suomen ennätyksen 1.55,2 Viipurissa ja elokuussa 2 000 metrin maailmanennätyksen 5.23,4. Lisäksi hän sijoittui kolmanneksi Kalevan kisoissa 800 metrillä ja voitti 1 500 metrin juoksun Ruotsi-ottelussa Tukholmassa. Seuravaana vuonna Purje siirtyi Helsingin Tovereihin ja edusti Suomea Amsterdamin kesäolympialaisissa voittaen pronssia 1 500 metrillä ajalla 3.56,4. Seurasiirto HKV:n onnistui vasta 1930, ja HKV:n juoksijana hän edusti Suomea Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932 ja seuraansa Kalevan kisoissa. Los Angelesin kisoissa hän keskeytti 1 500 metrin juoksun loppusuoralle, huomatessaan ettei mahdollisuuksia mitaleille enää ollut. Lisäksi Purje saavutti kolme SM-kultaa vuosina 1928–1931.

 Saavutuksia 
 Olympiapronssia 1 500 metrin juoksussa Amsterdamissa 1928
 Työläisolympialaisten voitto 800, 1 500 ja 3 000 metrin juoksuissa Frankfurt am Mainissa 1925
 SM-kultaa 1 500 metrin juoksussa 1928, 1930 ja 1931
 SM-pronssia 800 metrin juoksussa 1927 ja 1 500 metrin juoksussa 1933

 Lähteet 

Viitteet

 Aiheesta muualla 
 Martti Jukola : Eino Purjeen tuoma kultamitali - newyorkilainen Miss, Kansan kuvalehti, 10.03.1933, nro 11, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat
Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit
Luokka:Työläisolympialaisten voittajat
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Vuonna 1900 syntyneet
Luokka:Vuonna 1984 kuolleet