Emil Skog

Emil Albert Skog (30. kesäkuuta 1897 Helsingin maalaiskunta – 20. syyskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen vasemmistopoliitikko. Hän oli alkuperäiseltä ammatiltaan puhelinasentaja.

Skog toimi vuonna 1918 punakaartissa tykkimiehenä ja osallistui Messukylän sekä Tampereen puolustustaisteluihin. Skog oli posti- ja lennätinlaitoksen huoltotarkastajana 1946–1964. Hän toimi Suomen puolustusministerinä vuodet 1948–1950, 1951–1953 ja 1954–1957.

Skog toimi Suomen sosialidemokraattisen puolueen (SDP) puheenjohtajana 1946–1957. Väinö Tannerin palattua puheenjohtajaksi 1957 muodostui puolueeseen niin sanottu skogilainen oppositio, joka tunnettiin alun perin nimellä Ryhmä 94.

 TPSL itsenäistyy 
Oppositio erosi SDP:stä vuoden 1958 eduskuntavaalien jälkeen ja muodosti oman eduskuntaryhmänsä. Vaaleissa 1962 puolue esiintyi jo omana ryhmänään, nimellä Työväen ja pienviljelijöiden sosialidemokraattinen liitto (TPSL). Skog hoiti TPSL:n puheenjohtajan tehtäviä puolueen perustamisesta vuoteen 1964 saakka. Presidentinvaaleissa 1962 hän oli TPSL:n ehdokkaana saaden kaksi valitsijamiestä.

 Takaisin SDP:hen 
Tannerin väistyttyä SDP:n puheenjohtajan paikalta 1963 Skog kannattajineen liittyi seuraavana vuonna takaisin vanhaan puolueeseensa TPSL:n jatkaessa itsenäistä toimintaansa Aarre Simosen johdolla. Vuonna 1971 Skog oli perustamassa eläkeläissosialidemokraattien Vanhat toverit – Aatteen miehet -järjestöä ja samana vuonna julkaistiin hänen muistelmansa Sosialisti ja patriootti muistelee. Vuonna 1975 Skog julkaisi vielä toisen muistelmateoksen Veljet vastakkain.

 Lähteet 

Aiheesta muualla


Luokka:Suomen puolustusministerit
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Luokka:TPSL:n puheenjohtajat
Luokka:Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton poliitikot
Luokka:Suomen sisällissodan punaiset
Luokka:Vuonna 1897 syntyneet
Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen puheenjohtajat