Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean politbyroo

Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean politbyroo () oli Neuvostoliiton keskeinen hallinto- ja toimeenpaneva elin. Vuosina 1952–1966 sen nimi oli presidiumi. Politbyroohon kuuluivat puolueen keskuskomitean (TseKa) johtavat jäsenet. Teoriassa se oli keskuskomitean poliittinen toimisto, joka valittiin käyttämään puolueen keskuskomitealle kuuluvaa valtaa sinä aikana kun keskuskomitea ei ole koolla. Käytännössä politbyroo valvoi keskuskomiteaa ja teki kaikki merkittävimmät päätökset, jotka se lähetti keskuskomitean hyväksyttäväksi ja edelleen korkeimmalle neuvostolle ja puoluekokoukselle.

Puoluejohtaja Vladimir Lenin perusti politbyroon vuonna 1917 vallankumouksen toteuttamiseksi, ja kahdeksannen puoluekokouksen 1919 jälkeen siitä tuli todellinen valtakeskus. Aluksi politbyroossa oli viisi jäsentä: Lenin, Lev Trotski, Josif Stalin, Lev Kamenev ja Nikolai Krestinski.

Politbyroossa oli täysjäsenten lisäksi ehdokasjäseniä, joilla ei ollut äänioikeutta. Sen koko vaihteli, mutta yleensä siinä oli 14 täysjäsentä ja kahdeksan ehdokasjäsentä. Politbyroossa ei ollut virallista johtajaa, mutta käytännössä puolueen pääsihteeri, joka oli usein myös keskuskomitean johdossa, oli johtavassa roolissa.

Teoriassa politbyroo oli alempien elinten valitsema, mutta käytännössä politbyroon jäsenillä oli suuri vaikutusvalta siihen, keitä politbyrooseen valittaisiin. Stalinin valtakaudella puolueesta tuli täysin hierarkkinen, jolloin pääsihteeri, eli Stalin, määräsi politbyroon jäsenet ja jopa keskuskomitean.

Politbyroon valta siirrettiin 28. puoluekokouksen päätöksellä vuonna 1990 maan parlamentille ja politbyroo lakkasi olemasta elokuussa 1991.

Politbyroon/presidiumin jäsenet

 päivämäärä  kommentit 10. [23] lokakuuta 1917  Andrei Bubnov, Grigori Zinovjev, Lev Kamenev, Vladimir Lenin, Grigori Sokolnikov, Josif Stalin ja Lev Trotski valittiin poliittisen toimiston jäseniksi keskuskomitean kokouksessa lokakuu 1917  Poliittinen toimisto lakkasi kokoontumasta lokakuun vallankumouksen onnistumisen jälkeen 25. maaliskuuta 1919 	Kamenev, Krestinski, Lenin, Stalin ja Trotski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa. Nikolai Buharin, Zinovjev ja Mihail Kalinin varajäseniksi heinäkuu–syyskuu 1919  Politbyroon ja Orgbyroon sopimuksen mukaisesti, keskuskomitean sihteeri Jelena Stasova liittyi väliaikaisesti politbyroohon 5. huhtikuuta 1920 	Kamenev, Krestinski, Lenin, Stalin ja Trotski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa. Buharin, Zinovjev ja Kalinin varajäseniksi 16. maaliskuuta 1921  Zinovjev, Kamenev, Lenin, Stalin ja Trotski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Buharin, Kalinin ja Vjatšeslav Molotov valittiin varajäseniksi 3. huhtikuuta 1922 	Zinovjev, Kamenev, Lenin, Aleksei Rykov, Stalin, Mihail Tomski ja Trotski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Buharin, Kalinin ja Molotov valittiin varajäseniksi 26. huhtikuuta 1923  Zinovjev, Kamenev, Lenin, Rykov, Stalin, Tomski ja Trotski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Buharin, Kalinin, Molotov ja Jan Rudzutak (lat. Janis Rudzutaks) valittiin varajäseniksi 21. tammikuuta 1924  Lenin kuoli 2. kesäkuuta 1924 	Buharin, Zinovjev, Kamenev, Rykov, Stalin, Tomski ja Trotski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Feliks Dzeržinski (puol. Feliks Dzierżyński), Kalinin, Molotov, Rudzutak, Sokolnikov ja Mihail Frunze valittiin varajäseniksi 31. lokakuuta 1925 	Frunze kuoli 1. tammikuuta 1926 	Buharin, Kliment Vorošilov, Zinovjev, Kalinin, Molotov, Rykov, Stalin, Tomski ja Trotski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Dzeržinski, Kamenev, Grigori Petrovski, Rudzutak ja Nikolai Uglanov valittiin varajäseniksi 20. heinäkuuta 1926 	Dzeržinski kuoli 23. heinäkuuta 1926 	Zinovjev vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa. Rudzutak valittiin täysjäseneksi; varajäseniksi valittiin uudelleen: Andrejev, Lazar Kaganovitš, Kamenev, Sergei Kirov, Anastas Mikojan, Grigori Ordžonikidze, Petrovski, Uglanov 23. lokakuuta 1926 	Trotski ja Kamenev vapautettiin tehtävästään keskuskomitean yleiskokouksen ja toimeenpanevan keskuskomitean yhteisessä kokouksessa 3. marraskuuta 1926	 Ordžonikidze vapautettiin tehtävästään keskuskomitean yleiskokouksen ja toimeenpanevan keskuskomitean yhteisessä kokouksessa; Vlas Tšubar varajäseneksi 19. joulukuuta 1927 	Buharin, Vorošilov, Mihail Kalinin, Valerian Kuibyšev, Vjatšeslav Molotov, Rykov, Rudzutak, Josif Stalin ja Tomski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Andrejev, Kaganovitš, Kirov, Stanislav Kosior, Mikojan, Petrovski, Uglanov ja Tšubar valittiin varajäseniksi 29. huhtikuuta 1929 	Uglanov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Bauman varajäseneksi 21. kesäkuuta 1929 	Sergei Syrtsov varajäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 17. marraskuuta 1929	 Buharin vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 13. heinäkuuta 1930 	Vorošilov, Kaganovitš, Kalinin, Kirov, Kosior, Kuibyšev, Molotov, Rudzutak, Rykov ja Stalin valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Andrejev, Mikojan, Petrovski, Syrtsov ja Tšubar valittiin varajäseniksi 1. joulukuuta 1930		Syrtsov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 21. joulukuuta 1930		Rykov ja Andrejev vapautettiin tehtävästään keskuskomitean yleiskokouksen ja toimeenpanevan keskuskomitean yhteisessä kokouksessa; Ordžonikidze täysjäseneksi 4. helmikuuta 1932		Rudzutak vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Andrejev täysjäseneksi 10. helmikuuta 1934		Andrejev, Vorošilov, Kaganovitš, Kalinin, Kirov, Kosior, Kuibyšev, Molotov, Ordžonikidze ja Stalin valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Mikojan, Petrovski, Postyšev, Rudzutak ja Tšubar valittiin varajäseniksi 1. joulukuuta 1934  Sergei Kirov salamurhattiin 25. tammikuuta 1935		Kuibyšev kuoli 1. helmikuuta 1935	 Mikojan ja Tšubar valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa, Andrei Ždanov ja Robert Eikhe (saks. Eiche?) valittiin varajäseniksi 18. helmikuuta 1937 	Ordžonikidze teki itsemurhan 26. toukokuuta 1937  Rudzutak karkotettiin keskuskomiteasta ja puolueesta pidätyksensä 25. toukokuuta jälkeen 12. lokakuuta 1937  Nikolai Ježov valittiin varajäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 14. tammikuuta 1938 	Postyšev vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Nikita Hruštšov varajäseneksi 29. huhtikuuta 1938 	Eikhe pidätettiin 3. toukokuuta 1938  Kosior pidätettiin (teloitettiin 26. helmikuuta 1939) 16. kesäkuuta 1938 	Tšubar vapautettiin tehtävistään politbyroon päätöksellä 22. maaliskuuta 1939 	Andrejev, Kliment Vorošilov, Andrei Ždanov, Lazar Kaganovitš, Mihail Kalinin, Anastas Mikojan, Vjatšeslav Molotov, Josif Stalin ja Nikita Hruštšov valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Lavrenti Berija ja Nikolai Švernik valittiin varajäseniksi 21. helmikuuta 1941 	Voznesenski, Georgi Malenkov ja Štšerbakov valittiin varajäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa 10. toukokuuta 1945 	Štšerbakov kuoli 18. maaliskuuta 1946 	Berija ja Malenkov täysjäseneniksi, Nikolai Bulganin ja Aleksei Kosygin varajäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa 3. kesäkuuta 1946 	Mihail Kalinin kuoli 26. helmikuuta 1947 	Voznesensk täysjäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 18. helmikuuta 1948 	Nikolai Bulganin korotettiin täysjäseneksi 31. elokuuta 1948  Andrei Ždanov kuoli 4. syyskuuta 1948	 Kosygin hyväksyttiin täysjäseneksi 7. maaliskuuta 1949	 Voznesenski vapautettiin tehtävistään 16. lokakuuta 1952 	Andrianov, Aristov, Berija, Bulganin, Vorošilov, Ignatjev, Kaganovitš, Korottšenko, Kuznetsov, Otto Wille Kuusinen, Malenkov, Malyšev, Melnikov, Mikojan, Mihailov, Molotov, Pervuhin, Ponomarenko, Saburov, Stalin, Mihail Suslov, Hruštšov, Tšesnokov, Švernik, Škirjatov; varajäsenet: Leonid Brežnev, Andrei Vyšinski, Zverev, Ignatov, Kabanov, Kosygin, Patolitšev, Pegov, Puzanov, Tevosjan, Judinepävirallinen presidiumin byroo muodostettiin seuraavasti: Berija, Bulganin, Vorošilov, Kaganovitš, Malenkov, Pervuhin, Saburov, Stalin, Hruštšov. 5. maaliskuuta 1953  Presidiumi valittiin uudelleen keskuskomitean, ministerinneuvoston ja korkeimman neuvoston presidiumin kokouksessa: Berija, Bulganin, Vorošilov, Kaganovitš, Malenkov, Mikojan, Molotov, Pervuhin, Saburov, Stalin, Hruštšov; varajäsenet: Bagirov, Melnikov, Ponomarenko, Švernik 5. maaliskuuta 1953  Josif Stalin kuoli 6. kesäkuuta 1953  Melnikov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Kiritšenko varajäseneksi 7. heinäkuuta 1953	 Lavrenti Berija vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa (pidätettiin 26. kesäkuuta 1953) 17. heinäkuuta 1953  Bagirov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 12. heinäkuuta 1955  Kiritšenko ja Suslov valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa 27. helmikuuta 1956  Bulganin, Kliment Vorošilov, Kaganovitš, Kiritšenko, Malenkov, Mikojan, Molotov, Pervuhin, Saburov, Suslov, Hruštšov; varajäsenet: Leonid Brežnev, Georgi Žukov, Muhitdinov, Jekaterina Furtseva, Švernik, Šepilov 14. helmikuuta 1957 	Kozlov valittiin varajäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 29. kesäkuuta 1957 	Lazar Kaganovitš, Georgi Malenkov, Vjatšeslav Molotov ja Šepilov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Presidiumiin valittiin: Aristov, Beljajev, Leonid Brežnev, Nikolai Bulganin, Kliment Vorošilov, Georgi Žukov, Ignatov, Kiritšenko, Kozlov, Otto Wille Kuusinen, Anastas Mikojan, Suslov, Furtseva, Nikita Hruštšov, Švernik; varajäsenet: Kalnberzin, Kirilenko, Korottšenko, Aleksei Kosygin, Mazurov, Vasil Mžavanadze, Muhitdinov, Pervuhin, Pospelov. 29. lokakuuta 1957 	Georgi Žukov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 17. joulukuuta 1957	 Muhitdinov valittiin täysjäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 18. kesäkuuta 1958	 Nikolai Podgornyi ja Poljanski valittiin varajäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa 5. syyskuuta 1958	 Bulganin vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 4. toukokuuta 1960	 Beljajev ja Kiritšenko vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Kosygin, Podgornyi ja Poljanski täysjäseniksi 16. heinäkuuta 1960 	Kliment Vorošilov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 18. tammikuuta 1961 	Voronov ja Grišin valittiin varajäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa 31. lokakuuta 1961 	Brežnev, Voronov, Kozlov, Kosygin, Kuusinen, Mikojan, Podgornyi, Poljanski, Suslov, Hruštšov, Švernik; varajäsenet: Grišin, Mazurov, Mžavanadze, Rašidov, Štšerbitski. 23. huhtikuuta 1962	 Kirilenko valittiin täysjäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 23. marraskuuta 1962 	Jefremov valittiin varajäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 13. joulukuuta 1963 	Štšerbitski vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Šelest valittiin varajäseneksi 17. toukokuuta 1964  Otto Wille Kuusinen kuoli 14. lokakuuta 1964 	Nikita Hruštšov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 16. marraskuuta 1964 	Kozlov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Šelepin ja Šelest valittiin täysjäseniksi, Demitšev valittiin varajäseneksi 26. maaliskuuta 1965 	Mazurov valittiin täysjäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa, Dmitri Ustinov varajäseneksi 6. joulukuuta 1965	 Štšerbitski valittiin uudelleen varajäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 8. huhtikuuta 1966  Brežnev, Voronov, Kirilenko, Kosygin, Mazurov, Arvīds Pelše, Podgornyi, Poljanski, Suslov, Šelepin ja Šelest valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Grišin, Demitšev, Dinmuhamed Kunajev, Mašerov, Mžavanadze, Rašidov, Ustinov ja Štšerbitski valittiin varajäseniksi 21. kesäkuuta 1967  Juri Andropov valittiin varajäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 9. huhtikuuta 1971 	Brežnev, Voronov, Grišin, Kirilenko, Kosygin, Kulakov, Kunajev, Mazurov, Pelše, Podgornyi, Poljanski, Suslov, Šelepin, Šelest ja Štšerbitski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Andropov, Demitšev, Mašerov, Mžavanadze, Rašidov ja Ustinov valittiin varajäseniksi 23. marraskuuta 1971 	Solomentsev valittiin varajäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 19. toukokuuta 1972 	Ponomarjov valittiin varajäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 18. joulukuuta 1972	 Vasil Mžavanadze vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 27. huhtikuuta 1973 	Voronov ja Šelest vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Juri Andropov, Gretško ja Andrei Gromyko valittiin täysjäseniksi, Grigori Romanov varajäseneksi 16. huhtikuuta 1975 	Šelepin vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 5. maaliskuuta 1976 	Andropov, Brežnev, Gretško, Grišin, Gromyko, Kirilenko, Kosygin, Kulakov, Kunajev, Mazurov, Pelše, Podgornyi, Romanov, Suslov, Ustinov ja Štšerbitski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Geidar Alijev, Demitšev, Mašerov, Ponomarjov, Rasšdov ja Solomentsev valittiin varajäseniksi 26. huhtikuuta 1976	 Gretško kuoli 24. toukokuuta 1977 	Podgornyi vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 3. lokakuuta 1977	 Kuznetsov ja Konstantin Tšernenko valittiin varajäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa 17. heinäkuuta 1978 	Kulakov kuoli 27. marraskuuta 1978	 Mazurov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Tšernenko täysjäseneksi; Tihonov ja Eduard Ševardnadze varajäseniksi 27. marraskuuta 1979	 Tihonov valittiin täysjäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Mihail Gorbatšov valittiin varajäseneksi 4. lokakuuta 1980 	Mašerov kuoli auto-onnettomuudessa 21. lokakuuta 1980	 Kosygin vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Gorbatšov täysjäseneksi, Kiseljov varajäseneksi 3. maaliskuuta 1981 	Juri Andropov, Leonid Brežnev, Mihail Gorbatšov, Grišin, Andrei Gromyko, Kirilenko, Kunajev, Pelše, Romanov, Suslov, Tihonov, Ustinov, Tšernenko ja Štšerbitski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Alijev, Demitšev, Kiseljov, Kuznetsov, Ponomarjov, Rašidov, Solomentsev ja Ševardnadze valittiin varajäseniksi 25. tammikuuta 1982 	Mihail Suslov kuoli 24. toukokuuta 1982 	Dolgih valittiin varajäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 10. marraskuuta 1982 	Leonid Brežnev kuoli 22. marraskuuta 1982 	Kirilenko vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Alijev täysjäseneksi 11. tammikuuta 1983	 Kiseljov kuoli 29. toukokuuta 1983 	Pelše kuoli 15. kesäkuuta 1983 	Vorotnikov valittiin varajäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 31. lokakuuta 1983 	Šaraf Rašidov teki itsemurhan 26. joulukuuta 1983 	Vorotnikov ja Solomentsev valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Tšebrikov varajäseneksi 9. helmikuuta 1984 	Juri Andropov kuoli 20. joulukuuta 1984	 Ustinov kuoli 10. maaliskuuta 1985 	Konstantin Tšernenko kuoli 23. huhtikuuta 1985 	Jegor Ligatšov, Nikolai Ryžkov ja Tšebrikov valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; S. Sokolov varajäseneksi 1. heinäkuuta 1985 	Romanov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Ševardnadze täysjäseneksi 15. lokakuuta 1985 	Tihonov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Talyzin varajäseneksi 18. helmikuuta 1986	 Grišin vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Boris Jeltsin varajäseneksi 6. maaliskuuta 1986 	Alijev, Vorotnikov, Gorbatšov, Gromyko, Zaykov, Kunajev, Ligatšov, Ryžkov, Solomentsev, Tšebrikov, Ševardnadze, Štšerbitski valittiin täysjäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa; Demitšev, Dolgih, Jeltsin, Sljunkov, S. Sokolov, Solovjov ja Talyzin valittiin varajäseniksi 28. tammikuuta 1987	 Dinmuhamed Kunajev vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Aleksandr Jakovlev varajäseneksi 26. kesäkuuta 1987 	S. Sokolov vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Sljunkov, Jakovlev ja Nikonov täysjäseniksi, Jazov varajäseneksi 21. lokakuuta 1987 	Alijev vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 14. helmikuuta 1988  Jeltsin vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Masljukov ja Razumovski valittiin varajäseniksi 30. syyskuuta 1988	 Gromyko, Solomentsev, Demitšev ja Dolgih vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Medvedev täysjäseneksi, Birjukova, Vlasov ja Lukjanov valittiin varajäseniksi 20. syyskuuta 1989 	Nikonov, Tšebrikov, Štšerbitski, Solovjov ja Talyzin vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Krjutškov ja Masljukov täysjäseneksi, Jevgeni Primakov ja Boriss Pugo varajäseniksi 9. joulukuuta 1989	 Vladimir Ivaško täysjäseneksi keskuskomitean yleiskokouksessa 14. heinäkuuta 1990  Burokjavitšus, Gumbaridze, Gorbatšov, Gurenko, Dzasohov, Ivaško, Islom Karimov, Lutšinski, Masalijev, Kahar Mahamov, Movsisjan, Ayaz Mütəllibov, Nursultan Nazarbajev, Nijazov, Polozkov, Prokofjev, Alfrēds Rubiks, Semjonova, Enn-Arno Sillari, Je. Sokolov, Strojev, Frolov, Šenin ja Gennadi Janajev valittiin politbyroon jäseniksi keskuskomitean yleiskokouksessa 11. joulukuuta 1990	 Je. Sokolov ja Movsisjan vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa; Malofejev ja Pogosjan valittiin jäseniksi 31. tammikuuta 1991  Gumbaridze ja Janajev vapautettiin tehtävästään keskuskomitean yleiskokouksen ja toimeenpanevan keskuskomitean yhteisessä kokouksessa; Lembit Annus jäseneksi 25. huhtikuuta 1991	 Masalijev vapautettiin tehtävästään keskuskomitean yleiskokouksen ja toimeenpanevan keskuskomitean yhteisessä kokouksessa; Amanbajev, Jeremei ja Surkov jäseniksi 26. heinäkuuta 1991  Pogosjan vapautettiin tehtävistään keskuskomitean yleiskokouksessa 24. elokuuta 1991  Elokuun vallankaappauksen jälkeen Jeltsin kielsi kommunistisen puolueen

 Lähteet 

Luokka:Neuvostoliiton hallintoelimet