Akatemiaprofessori

Akatemiaprofessori on tutkija, jonka akatemia on nimittänyt professoriksi tai jolle akatemia on myöntänyt professorin arvonimen. Myöntäjänä ei siis ole yliopisto. Tällaisia professoreita on Suomessa, Venäjällä ja joissakin muissa maissa. Akatemiaprofessoriksi voidaan nimittää ansioitunut tutkija, joka edistää tutkimusta oman tieteenalansa piirissä.

Suomessa nimittäjänä toimii Suomen Akatemia, joka on perustutkimuksen valtiollinen rahoitusorganisaatio. Tehtävä on tarkoitettu määräaikaiseen täysipäiväiseen tutkimustyöhön. Akatemiaprofessori toteuttaa omaa tutkimussuunnitelmaansa, johtaa tutkimusryhmänsä työtä ja antaa ohjausta nuorille tieteenharjoittajille. Akatemiaprofessorijärjestelmä syntyi vuonna 1970, kun Suomen Akatemia muodostettiin uudelleen ja kun akateemikon virkojen tilalle luotiin määräaikaisten tutkijaprofessoreiden järjestelmä. Vuonna 1995 virkanimikkeeksi vaihdettiin akatemiaprofessori.

Akatemiaprofessorin tehtävä on viisivuotinen. Heidän määränsä on vähentynyt 2010-luvun puolivälin jälkeen (vuonna 2020 yhteensä 26 virkaa; vuonna 2015: 42). 

Kaksi professuuria on varattu tiettyjen tieteenalojen tutkimukseen: Minna Canth -akatemiaprofessuurin tutkimusala on tasa-arvon ja sukupuolentutkimus. Martti Ahtisaari -akatemiaprofessuurin ala on kansainvälinen konfliktien hallinta. Ensin mainittuun valittiin 1999–2004 ensimmäisenä Ulla Vuorela ja jälkimmäiseen 2013– ensimmäisenä hollantilainen oikeustieteilijä Jan Klabbers.

 Akatemiaprofessorit Suomessa 
Historiaa
Laki tieteellisen tutkimuksen järjestelystä (760/1969) tuli voimaan vuoden 1970 alussa. Lain nojalla perustettiin 15 sopimuspalkkaista tutkijaprofessorin virkaa.Laki tieteellisen tutkimuksen järjestelystä, Suomen asetuskokoelma 760/1969. Vuonna 1982 perustettiin 16. professuuri ja 1988 niitä oli 21. Tutkijaprofessuureilla korvattiin osin vanhan Suomen Akatemian tieteen akateemikon virkoja. Tutkijaprofessorin virka oli päätoiminen ja sen haltija vapautui varsinaisen virkansa hoitamisesta. Viroilla ei ollut tarkoitus palkita ansioituneita henkilöitä, vaan turvata lahjakkaille tutkijoille hyvät työskentelyolosuhteet.Pohls s. 361 ja 364.

Tutkijaprofessorin virkoja täytettiin vain silloin, kun ehdolla oli erittäin päteviä tutkijoita. Virkoja ei julistettu avoimiksi, vaan kuusi valtion tieteellistä toimikuntaa ehdottivat sopivia henkilöitä. Tieteen keskustoimikunta sai sitten esittää enintään kolmea tutkijaa kutakin tutkimusalaa kohden. Lopullisesti asian päätti tasavallan presidentti, jolla oli nimitysvalta.Pohls s. 364. Tutkijaprofessoreille myönnettiin kunkin toimikunnan tutkimusmäärärahoista varat työtiloihin, työvälineisiin, avustavaan henkilöstöön, matkoihin ja muunlaisiin työkuluihin. Kustannusten jaosta toimikunnan ja yliopiston tai laitoksen kesken laadittiin sopimus.Pohls s. 373.

Vuoden 1969 lain mukaan tutkijaprofessorin virkaan voitiin nimittää pysyvästi tai enintään viiden vuoden määräajaksi kerrallaan. Kausien pituudet olivat 1970-luvulla tyypillisesti lyhyitä. Tavallisesti uusi henkilö nimitettiin kolmivuotiskaudelle ja nimitys uusittiin aina ensin kaksivuotiskaudeksi. Toisaalta jotkut tutkijat saivat viisivuotisen kauden ja joku jopa vakinaisen viran.Pohls s. 388. Uusia tutkijaprofessoreja nimitettiin 1980-luvulla 35. Heistä viisivuotisen kauden sai 17, nelivuotisen kauden 3 ja kolmivuotisen kauden 14. Olavi Nevanlinna nimitettiin 1986 aluksi vain vuodeksi ja seuraavana vuonna viisivuotiskaudelle. Ensimmäinen viransijainen vapaana olevaan professuuriin oli Antti Vaheri 1979 ja käytäntö sai lainvoiman 1980.Pohls s. 389.

Vuonna 1995 tutkijaprofessoreita alettiin kutsua akatemiaprofessoreiksi. Saman vuoden alussa nimityskäytäntöä muutettiin niin, että akatemiaprofessorien nimitysoikeus siirtyi pois presidentiltä ja päätöksentekijäksi tuli Suomen Akatemian hallitus. Virkojen täyttö tapahtui ilmoittautumismenettelyllä toimikuntien tekemiin ehdotuksiin tukeutuen.Heikkilä s. 278–281.

Etevän, kansainvälisesti tunnustetun tutkijan tuli ilmoittautua puolitoista vuotta ennen virassaan aloittamista. Hän laati tutkimussuunnitelman ja julkaisuluettelon, joiden perusteella kyseinen toimikunta valitsi kyvykkäät ehdokkaat. Heistä pyydettiin lausunnot asiantuntijoilta, jotka olivat yleensä ulkomaalaisia. Tämän jälkeen Akatemian hallitus päätti nimityksistä syksyllä ja valitut akatemiaprofessorit aloittivat viroissaan seuraavan vuoden elokuun alussa.Heikkilä s. 281–281.

Akatemiaprofessuurien kaudet muuttuivat 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa. Lähes kaikki uudet nimitykset olivat määräaikaisia. Vuonna 2003 virkaansa toistaiseksi nimitettyjä oli vain kaksi eli Kari Alitalo ja Risto Näätänen.Heikkilä s. 284. Viroista voivat kaikki tutkijat vapaasti kilpailla, sillä niitä ei ollut etukäteen varattu millekään tietylle tutkimusalalle. Tähän sääntöön oli kuitenkin yksi poikkeus. Suomen Akatemian hallitus perusti 13. helmikuuta 1998 valtion talousarvioesityksen mukaisesti vaihtuva-alaisen Minna Canth -akatemiaprofessorin viran edistämään naistutkimusta. Virkaa ei varattu naisten tutkijanurien edistämiseen, vaan sen tutkimusala oli etukäteen määrätty. Ensimmäinen virkaan nimitetty oli Ulla Vuorela, jonka viisivuotinen kausi alkoi elokuussa 1999.Heikkilä s. 285 ja 293.

Akatemiaprofessorit vuonna 2023
Vuoden 2023 marraskuussa akatemiaprofessorin tehtävässä olleet henkilöt:
 Nimi  Organisaatio Kaudet   HY  2002–2007, 2008–2012, 2013–2017,  2019–2023   JY  2009–2013, 2019–2023    ÅA 2009–2013, 2019–2023   HY  2010–2014, 2015–2019, 2021–2026   TY  2012–2016, 2019–2023   HY 2013–2017, 2021–2026   HY  2014–2018, 2019-2023   HY  2017–2021, 2021–2026   HY  2019–2023   AY  2019–2023   HY  2019–2023   HY  2019–2023   JY  2021–2026   Ilmatieteen laitos ja ISY  2021–2026   HY  2021–2026   JY  2021–2026   HY  2021–2026   HY  2021–2026 (kuollut 26. toukokuuta 2025)   OY  2021–2026

Aiemmat tutkijaprofessorit ja akatemiaprofessorit

Akatemiaprofessori-nimitys tuli käyttöön 1995. Sitä ennen käytettiin nimitystä tutkijaprofessori.Heikkilä s. 278. Vuoteen 1991 saakka virantoimitus alkoi 1. syyskuuta ja päättyi 31. heinäkuuta. Tähän sääntöön oli kuitenkin joitakin poikkeuksia.Heikkilä s. 282. Seuraavaksi siirryttiin menettelyyn, jossa virassa aloitettiin elokuun alussa ja kausi päättyi heinäkuun lopussa. Tähänkin pääsääntöön oli joitakin poikkeuksia.Heikkilä s. 286–292.

 Nimi Tutkimuspaikka Kaudet   HYPohls s. 378–387.  1970–1975, 1975–1977, 1977–1980; akateemikoksi 1995   HY  1970 pysyvä, ero 31.6.1981   HY  1970–1975; akateemikoksi 1975   TKK  1970–1975, 1976–1980, 1980 pysyvä, ero 31.1.1996; akateemikoksi 1997   HY  1970–1975, 1975–1977   TKK  1970–1975  TaY  1971–1974   HY  1971–1974  HY  1971–1976  HYKS  1971–1974, 1974–1976  HY  1971–1973, kuoli 11.8.1973  HYKS  1971–1974  HY  1972–1975  HY  1972–1975  HY  1972–1975  HY  1973–1976  HY  1974–1977, 1977–1979, 1979–1982  ÅA  1974–1977  TKK  1974–1977  TY  1975–1978, 1991–1996  TKK  1975–1978, 1980–1983, 1983–1988, 1988–1993, 1993 pysyvä, ero 31.7.1999; akateemikoksi 2000  MTTK  1975–1978, 1978–1980  TY  1975–1980, 1989–1994, 1994–1999  TY  1975–1978  METLA  1976–1979  OY  1976–1981, 1981–1983, 1988 pysyvä, ero 31.1.2002  TY  1976–1979  HYKS  1977–1980  TKK  1977–1980  HY  1977–1982, 1982–1983  OY  1978–1983  HYKS  1978–1980  JoY  1978–1981  VTT  1979–1984Sijaisena Matti Linko Enarin ollessa virkavapaalla 1.2.–31.5.1983  HY  1979–1984, 1984–1989, 1992–1995  HY  1979–1980 (vs.), 1980–1983, 1983–1984  JY  1980–1981 (vs.),  1981 (vs.)  KY  1980–1985, ero 1.8.1981  ÅA  1980–1983  TY  1980–1983  OY  1980–1981 (vs.), 1981–1982 (vs.), 1982–1986  TY  1981–1984, 1994–1999, 2000–2005  HY  1981–1982 (vs.)  TY  1981–1984  TY  1982–1985  TaY  1982–1985, 1985–1987  TKK  1982 (vs.), 1982–1985  HY  1983–1986, 1986–1988  TY  1983–1987  TY  1983–1986  HY  1983–1988, 1988–1993, 1993–1998, 1998 pysyvä, ero 2007  TTL  1983–1986, 1986–1988  HY  1983–1986  KTL  1984–1989  HY  1984–1989  TTKK  1984 (vs.), 1984–1989, 1989–1994, 1994 pysyvä, ero 1994Heikkilä s. 286–292.  HY  1984–1989, 1989–1994, 2001–2006  HY  1985–1990, 1990–1995; akateemikoksi 1997   HY  1985–1990  HY  1986–1991  TKK  1986–1987, 1987–1992  ÅA  1986–1991  METLA  1986–1989, ero 1.10.1986  HY  1986–1989, 1989–1992, 2011–2015  TTKK  1986–1991, 1995–2000, 2000–2005  HY  1987–1992  MTTK  1987–1990  TY  1987–1992  HY  1988–1993, kuoli 29.11.1990  HY  1988–1993  HY  1989–1993, 1993–1994, 1994–1995, 2000–2005  JoY  1989–1994, 1996–2006  TY  1990–1995  HY  1991–1996  TKK   1991–1996, 1999–2004, 2010–2014; akateemikoksi 11/2010  KTL  1991–1996  HY  1991–1996  OY  1992–1997  KY  1992–1997  HY  1992–1997   HY  1993–1998, 1998–2000, 1998– tai 2000–2020; akateemikoksi 2020  HY  1993–1998  HY  1994–2009  HY  1995–2000  HY  1995–2000  HY  1995–2000  HY  1995–2000  HY  1995–2005   HY 1996–2011, 2012–2016, huom. **; akateemikoksi 9/2015   KTL, TY  1996–2006, 2014–2018; akateemikoksi 9/2015   HY  1996–2006, 2016–2020  TKK  1996–2006  TKK  1996–2001  JY  1996–2001  HY  1996–2006  HY  1996–2001  JY  1997–2009  TKK  1997–2002, 2003–2008; akateemikoksi 2014  ÅA  1997–2002   TY  1998–2008, 2014–2018; akateemikoksi 3/2017  ÅA  1998–2003  JY  1998–2003, 2008–2012  HY  1998–2003  TKK  1999–2004  HY  1999–2009  HY  1999–2004  HY  1999–2004  HY  1999–2004  (MC) TaY  1999–2004  TKK  2000–2005  JY, TKK  2000–2005  JoY  2000–2005  HY  2000–2005  KTL  2000–2005  OY  2001–2006  TTY  2001–2006  HY  2001–2004  ÅA  2002–2007   HY<ref name="heik" / 2002–2007, 2012–2016  TaY  2002–2007  TKK  2002–2007   TY  2003–2008  HY, KTL, Folkhälsan  2003–2008  TaY  2004–2009  VTT  2004–2007 (myönnetty alkujaan 2004–2009)   HY  2004–2009, 2011–2015, 2017–2021; akateemikoksi 3/2017  HY  2004–2009  TKK  2004–2009  (MC) HY  2004–2009  ÅA  2004–2009  HY  2005–2009   AYO  2005–2010, 2012–2016   JoY (ISY)  2005–2010   KuY (ISY)  2005–2010, 2011–2015   JoY (ISY)  2005–2010   ISY (aiemmin KuY) 2005–2010, 2011–2015, 2016–2020   HY  2006–2011   TaY 2006–2011, 2012–2016   JY  2006–2011   AYO  2006–2011, 2012–2016   HY  2006–2011   VTT  2006–2011   TaY  2008–2012   OY  2008–2012   HY  2008–2012   TaY  2009–2013, 2016–2020   AYO  2009–2013   JY  2009–2013   HY  2009–2013   ÅA 2009–2013   HY  2010–2014   HY  2010–2014   AYO  2010–2014   JY  2010–2014  (MC)  TY  2010–2014   TY  2010–2014   HY  2010–2014   VTT ja ISY  2010–2014   TTY  2011–2015   TY  2011–2015, 2017–2021  HY  2011–2015  AYO 2011–2015  HY  2011–2015   AYO 2012–2016   HY  2005–2010, 2012–2016   OY  2006–2011, 2012–2017   HY  2006–2011, 2013–2017   HY  2006–2011, 2013–2017   JY 2008–2012, 2013–2017   HY  2010–2014, 2015–2019   HY2013–2017  (MA)  HY  2013–2018   HY 2013–2017   HY 2013–2017   AYO  2014–2018   HY  2014–2018   ISY  2014–2018   JY  2014–2018  AYO  2015–2019   TY 2015–2019  (MC)  TY  2015–2019   HY  2015–2019   HY  2015–2019   JY   2016–2020   AYO  2016–2020   AYO  2016–2020   TY  2016–2020   TY  2016–2020   HY  2019–9/2019 (oli valittu kaudelle 2019–2022, kuoli syyskuussa 2019)***   HY  2017–2021   JY  2017–2021   OY  2017–2021   TY  2017–2021   AYO  2017–2021

Lisäksi yleisen historian professori Juha Sihvola (JY) valittiin akatemiaprofessoriksi kaudelle 2012–2016, mutta hän kuoli kesäkuussa 2012. 
** Akateemikoksi syksyllä 2015 valittu professori Ilkka Hanski (viimeisin akatemiaprofessorikausi 2012–2016) kuoli toukokuussa 2016.Kuolinilmoitus Helsingin Sanomat 5.6.2016 s. C 27
*** Kaudelle 2019–2022 akatemiaprofessoriksi valittiin kaupunkitutkimuksen professori Anne Haila. Hän ehti toimia runsas 9 kuukautta akatemiaprofessorina ennen kuolemaansa syyskuussa 2019.

 Akatemiaprofessorit muissa maissa 

Akatemiaprofessoreja toimii myös Venäjällä:
 Venäjän tiedeakatemia: 797 akatemiaprofessoriaРоссийский генетик утонул в Костромской области, спасая детей. Interfax.ru 6.7.2021. (vuonna 2025)
 Venäjän koulutusakatemia: 79 akatemiaprofessoria (vuonna 2025); ja eräissä muissa maissa, esimerkiksi Kazakstanin alueellinen johtoakatemia (~100 professorit, vuonna 2018).

Lisäksi Kiinassa voi Kiinan tiedeakatemia myöntää "Kiinan tiedeakatemian Einstein-professorin" aseman () erinomaisille ulkomaisille tutkijoille.

 Katso myös 
 Akateemikko
 Akatemiatutkija

Lähteet



Viitteet

Luokka:Yliopiston virat
*