Björn Borg

Björn Rune Borg (s. 6. kesäkuuta 1956 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen tennispelaaja, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista pelaajista lajin historiassa.

Borg voitti vuosien 1974–1981 aikana 11 grand slam -turnausta ja kerran Davis Cupin Ruotsin joukkueessa. Borg oli ITF:n maailmanmestari vuosina 1978–1980 ja ATP:n vuoden pelaaja 1976–1980. Hänet nimitettiin International Tennis Hall of Fameen 1987.

 Elämä ja ura 

Borg on kotoisin Södertäljestä kolmisenkymmentä kilometriä Tukholmasta. Hän sai tennismailan kahdeksanvuotiaana isältään, joka oli voittanut sen pöytätennisturnauksessa. Borg aloitti lyömällä palloa talonsa autotallin ovea vasten. Hän oli 13-vuotiaana jo Ruotsin parhaita junioripelaajia ja liittyi ammattilaiskiertueeseen 14-vuotiaana.

Borg sai vuonna 1971 valmentajakseen Lennart Bergelinin, joka valitsi vasta 15-vuotiaan nuorukaisen Ruotsin Davis Cup -joukkueeseen. Ennen Davis Cup -esiintymistään Borg kävi Miamissa voittamassa Orange Bowl -turnauksen 18-vuotiaiden sarjan. Hän voitti Italian avoimet 17-vuotiaana.

Wimbledonissa Borg pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 1973. Hänet oli rankattu turnauksessa kuudenneksi, ja hän selviytyi puolivälieriin asti. Seuraavana vuonna hän voitti ensimmäisen grand slam -turnauksensa Ranskan avoimissa, tullen 18-vuotiaana historian nuorimmaksi grand slam -voittajaksi. Maailmanlistan ykköseksi Borg nousi elokuussa 1977.

Borg voitti urallaan kaksinpelissä 64 turnausta ja Ruotsin joukkueessa Davis Cupin 1975. Borg voitti vuosien 1974–1981 aikana 11 grand slam -turnausta: kuusi Ranskan avointa ja viisi Wimbledonia. Wimbledonissa Borg voitti urallaan 51 ottelua 55:stä, joista peräkkäisiä voittoja 41. Ranskan avoimissa hän voitti 49 ottelua 51:stä. Borg ei kymmenestä yrityksestä huolimatta koskaan voittanut Yhdysvaltain avointa. Australian avoimissa hän pelasi vain kerran, vuonna 1974.

Borgin viisieräinen voitto John McEnroesta Wimbledonin loppuottelussa 1980 on yksi tenniksen historian muistettavimmista otteluista, ja siitä kertoo vuonna 2017 julkaistu elokuva Borg/McEnroe.

Borg hävisi vuoden 1981 Wimbledonin finaalissa John McEnroelle. Borg on kertonut, ettei aiemmasta poiketen enää välittänyt vaikka hävisikin. Hän piti kolmen kuukauden tauon mutta ei enää saanut entistä motivaatiotaan takaisin. Vuonna 1982 Borg pelasi vain yhdessä turnauksessa ja ilmoitti tammikuussa 1983 lopettavansa tenniksen vain 26-vuotiaana. Hänen viimeinen ottelunsa oli Stuttgartissa heinäkuussa 1984.

Borg palasi ammattilaistennikseen vielä vuosiksi 1991–1993.  Hän hävisi kaikki 12 ATP-otteluaan.

Borg perusti nimeään kantavan vaateyrityksen 1980-luvulla. Tuotemerkki ei ole enää Borgin omistuksessa.

 Pelityyli 

Oikeakätinen Borg löi kämmenlyöntinsä aina voimakkaalla yläkierteellä, mikä teki hänestä tehokkaan takakenttäpelaajan. Yläkierteet mahdollistava epätavallinen ”länsimainen” mailaote toisaalta rajoitti Borgin lentopeliä. Rystylyönnissä Borg piti mailaa kahdella kädellä, kuten jääkiekkolämärissä. Mailansa Borg jännitti kovemmiksi kuin muut.

Borg piti tunteensa pelin aikana aina sisällään. Borgin pelitaidot, persoona ja ulkonäkö tekivät hänestä hyvin suositun. Lujasta fysiikastaan ja hyvistä hermoistaan tunnettu Borg sai muun muassa lempinimen ”Jäävuori”.

 Yksityiselämä 

Borg on ollut naimisissa kolme kertaa. Borgin ensimmäinen vaimo oli romanialainen tennispelaaja Mariana Simionescu, jonka kanssa hän oli aviossa vuosina 1980–1984. Borgin toinen vaimo oli italialainen laulajatar Loredana Bertè, jonka kanssa hän oli aviossa vuosina 1989–1993. Borgin kolmas vaimo on ruotsalainen Patricia Östfeldt, jonka kanssa Borg vihittiin vuonna 2002.

Borgin kolmannesta liitosta vuonna 2003 syntynyt Leo-poika on myös tennispelaaja. Hän on voittanut ikäluokkansa Ruotsin mestaruudet kaksin- ja nelinpelissä ja oli 14-vuotiaana ikäistensä 20 parhaan eurooppalaisen pelaajan joukossa. Hän pelasi ensimmäisen ammattilaisturnausottelunsa 16-vuotiaana helmikuussa 2020.

 Grand Slam -finaalit 
 11 voittoa 
VuosiTurnausVastustaja loppuottelussaTulos 1974  Ranskan avoimet   Manuel Orantes  2–6, 6–7, 6–0, 6–1, 6–1 1975  Ranskan avoimet   Guillermo Vilas  6–2, 6–3, 6–4 1976  Wimbledon   Ilie Năstase  6–4, 6–2, 9–7 1977  Wimbledon   Jimmy Connors  3–6, 6–2, 6–1, 5–7, 6–4 1978  Ranskan avoimet   Guillermo Vilas  6–1, 6–1, 6–3 1978  Wimbledon   Jimmy Connors  6–2, 6–2, 6–3 1979  Ranskan avoimet   Víctor Pecci  6–3, 6–1, 6–7, 6–4 1979  Wimbledon   Roscoe Tanner  6–7, 6–1, 3–6, 6–3, 6–4 1980  Ranskan avoimet   Vitas Gerulaitis  6–4, 6–1, 6–2 1980  Wimbledon   John McEnroe  1–6, 7–5, 6–3, 6–7, 8–6 1981  Ranskan avoimet   Ivan Lendl  6–1, 4–6, 6–2, 3–6, 6–1

 Viisi finaalitappiota 
VuosiTurnausVastustaja loppuottelussaTulos 1976  Yhdysvaltain avoimet    Jimmy Connors  6–4, 3–6, 7–6, 6–4 1978  Yhdysvaltain avoimet    Jimmy Connors  6–4, 6–2, 6–2 1980  Yhdysvaltain avoimet    John McEnroe  7–6, 6–1, 6–7, 5–7, 6–4 1981  Wimbledon   John McEnroe  4–6, 7–6, 7–6, 6–4 1981  Yhdysvaltain avoimet    John McEnroe  4–6, 6–2, 6–4, 6–3

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

Luokka:Ruotsalaiset tennispelaajat
Luokka:Vuonna 1956 syntyneet
Luokka:Elävät henkilöt
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit