Rongorongo

Rongorongo on Pääsiäissaarella rapanuin kielessä käytetty tulkitsematon kirjoitusjärjestelmä. Rongorongon kirjoitusta on yritetty tulkita, mutta siinä ei ole onnistuttu. Sanan ”rongorongo” merkityksestä ei ole varmaa tietoa. Viimeiset rongorongon ymmärtäjät hävisivät 1800-luvulla. Näihin päiviin asti on säilynyt 26 puulaattaa, joissa on rongorongolla kirjoitettua tekstiä. Merkkejä on yhteensä noin 14 000. 
160px|pienoiskuva|Rongorongo-kirjoitusta.

 Käytön historia 
Rongorongon keksimisen ajankohta ei ole selvä, ja eri arviot vaihtelevat aina 500-luvulta jaa. eurooppalaisten saapumisen jälkeiseen aikaan. Mistään tietystä ajankohdasta ei ole juurikaan todisteita. Teoria varhaisimmasta ajankohdasta perustuu legendaan, jonka mukaan Pääsiäissaren ensimmäinen asuttaja Hotu Matu saapui saarelleen mukanaan 67 kirjoitusta sisältänyttä laattaa. Vuonna 1864 saaren ensimmäisen ulkomaalaisen asukkaan lähetyssaarnaaja Joseph-Eugene Eyraudin (1820–1868) mukaan jokaisessa paikallisessa talossa oli rongorongoa sisältäneitä puuesineitä. Joitakin rongorongoa sisältäneitä puulevyjä on radiohiiliajoitettu, ja suurin osa niistä on ajoitettu 1800-luvulle. Ainakin yksi on kuitenkin ajoitettu 1400-luvun puolivälille.

Pääsiäissaaren asukkaita eli rapanuita oli vuonna 1770 noin 4 000, ja 1860-luvulla 1 000–2 000 heistä vietiin orjiksi Peruun. Vuonna 1866 lähetyssaarnaaja Zumbohm kertoi, kuinka saarta vaivasivat lisäksi taudit, joihin kuoli ihmisiä niin nopeasti, ettei heidän hautaamisensa ollut enää mahdollista. Historialliset katastrofit hävittivät rongorongon taitajat tyystin ja viimeinen tunnettu sen taitaja, henkilö nimeltä Vike, kuoli edellä mainittuna vuonna tauteihin. Vuonna 1868 rapanuita oli elossa enää 900 ja yksikään selvinneistä ei osannut rongorongoa. Rongorongoa kirjoitettiin erilaisiin puuesineisiin, kuten levyille ja sauvoihin, joista monet päätyivät polttopuuksi 1800-luvun hävitysten aikana. Tähän vaikutti saarelle saapunut kristinusko, joka kannusti hävittämään merkit aiemmasta historiasta ja uskonnosta.

Rapanuin merkityksen selvittämisen todennäköisyyttä on pidetty pienenä. Esimerkiksi vaikka rapanuita puhutaan edelleen, kieli poikkeaa ulkopuolisten vaikutteiden takia merkittävästi ennen 1860-lukua puhutusta ja rongorongolla ehkä kirjoitetusta kielestä.

 Piirteet 
Rongorongo tunnetaan 26 säilyneestä esineestä, joissa kirjoitusta on yhteensä 314 rivin ja 14 083 merkin verran. Rongorongoon kuuluu noin 120 erilaista merkkiä, joita saatettiin myös yhdistää monimutkaisempien merkkien luomiseksi. Merkit esittävät tavallisesti kasvi- ja eläinlajeja, kuten Pääsiäissaarella tavattavia muuttolintuja ja kaloja. Jotkin eläinhahmoista ovat antropomorfisia. Merkit tehtiin kaivertamalla ne puulevylle hain hampailla tai obsidiaanilla. Kirjoitusta luetaan tiettävästi vasemmalta oikealle. Tekstin lukeminen aloitetaan vasemmasta alanurkasta ja kirjoitusta sisältävää puulevyä on tarkoitus kääntää 180 astetta aina joka rivin jälkeen. Toisin sanoen joka toinen rivi on kirjoitettu väärinpäin. Tieto tekstin lukujärjestyksestä perustuu eri lähteisiin vuosilta 1873, 1886 ja 1914. Jokainen enemmän kuin yhden rivin rongorongoa sisältävä kirjoitus käyttää tätä käänteistä bustrofedon-tekniikkaa.

Todennäköisintä lienee, että rongorongo on melko pitkälle kehittynyttä kirjoituksen esimuotoa, joka sisältää sekä foneettisia että kuvaelementtejä, mutta se ei ole vielä varsinaista kirjoitusta. Venäläisen tutkijaryhmän, joukossa mayojen hieroglyfejä tulkinnut Juri Knorosov, mukaan rongorongoa voidaan verrata Egyptin hieroglyfikirjoitukseen sen varhaisessa kehitysvaiheessa.Robinson, Andrew: The Story of Writing: Alphabets, Hieroglyphs and Pictograms, Thames & Hudson 1995

 Lähteet 

 Aiheesta muualla  






Luokka:Pääsiäissaari
Luokka:Kirjoitusjärjestelmät
Luokka:Selvittämättömät tekstit ja symbolit