Kangaspuut

Kangaspuut on kankaiden kudonnassa käytettävä laite. Yksinkertaisimmillaan, jollaisena laite tunnettiin jo kivikaudella, siinä on kaksi vaakasuoraa keppiä, joiden varaan luodaan loimi. Nykyisen muotonsa kangaspuut ovat saaneet lähes 700 vuotta sitten, jolloin Eurooppassa kehitettiin ensimmäiset vaakasuuntaiset polkimen sisältävät kangaspuut. Suomessa käytetään eniten vipukangaspuita, joista myös teolliset kutomakoneet on kehitetty. 

 Vipukangaspuut 
Vipukangaspuiden arvellaan kehittyneen Saksassa. Vipukangaspuut tulivat Suomeen Fredrika Wetterhoffin mukana, kun hän osti niitä 1880-luvun alussa Saksasta Työkouluunsa. Vipukangaspuut levisivät ympäri Suomen opettajankoulutuslaitokselta valmistuneiden opettajien mukana. Valmistuneet opettajat olivat tutustuneet opiskelunsa aikana vipukangaspuihin Wetterhoffin Työkoulussa. Suomi on kudonnan näkökulmasta harvinainen maa: Suomessa käytetään nykyisin melkein pelkästään vipukangaspuita.Silpala 2002, 24.

Vipukangaspuiden koneisto muodostuu vipusista, niisivarsista, ylä- ja alavälittäjistä sekä polkusista. Koneiston osia yhdistää kaksi nyöritystä. Ylänyöritys on muuttumaton; nyörit sidotaan aina vipusista yläniisivarsiin ja alavälittäjiin sekä alaniisivarsista ylävälittäjiin. Alanyöritys on muuttuva, eli vaihtelee kankaan sidoksen mukaan. Kun sidosohjeessa on merkitty ruutu, sidotaan polkunen alavälittäjään. Kun sidosohjeessa on merkitsemätön ruutu, sidotaan polkunen ylävälittäjään. Kudottaessa loimilangat saadaan eri tasoille polkusia polkemalla. Eri tasoilla olevien loimilankojen välistä tilaa, johon kude syötetään, kutsutaan viriöksi.

Tietokoneohjatuissa kangaspuissa polkusten sidonnan korvaa ohjainlaitteeseen kytketty poljin, jota polkemalla niisivarret nousevat ja laskevat, ja loimilankojen muodostama viriö avautuu.

 Muita kangaspuutyyppejä 

Pyöräskangaspuiden poikkileikkaus
400px|oikea
 runko
 istuin
 loimitukki, jonka ympärillä loimi
 loimitukilta juokseva loimi
 takatukki, jonka päältä loimi kulkee
 ristimykset, loimen poikki kulkevat litteät poikkipuut, jotka rajoittavat viriön avautumista takana
 varpapuu eli niisivarsi, johon niidet kiinnitetään ja jonka kautta hallitaan yhtä niisistöä
 niisi ja niidensilmä, jonka kautta yksittäinen loimilanka kulkee
 sukkula eli syöstävä, jolla kude kuljetetaan viriön poikki
 viriö eli vire
 valmis kangas
 rintapuu, jonka päältä valmis kangas kulkee
 kaidepuu eli luha, jossa kaide eli pirta, joka pitää loimilangat erillään tasavälein sekä  kankaaseen iskettäessä tiivistää viriössä olevan kuteen paikalleen
 kaidepuun säätö
 kaidepuun alapuomi
 polkuset eli polkimet, joilla kutoja säätää viriötä
 kangastukki, jonka ympärillä valmis kangas

pienoiskuva|Viriö on niisien loimesta avaama kulkuaukko sukkulalle ja kuteelle.

 Lähteet 
 Heinänen, S. 2001. Aikamatka käsityöhön –Suomen käsityön museon johdantonäyttelyn tekstit. Suomen Käsityömuseon julkaisuja 18
 Silpala, E. 2002. Sidoksia kankaisiin –Vipupuilla, vetopuilla ja poimien. Opetushallitus

Viitteet

 Aiheesta muualla 

Luokka:Kudonta