Cookinsalmi

Cookinsalmi () on salmi, joka erottaa Uuden-Seelannin Pohjoissaaren ja Eteläsaaren toisistaan ja yhdistää Tasmaninmeren eteläiseen Tyyneenmereen. Salmen pohjoisrannalla sijaitsee Uuden-Seelannin pääkaupunki Wellington. 

Salmen leveys kapeimmalta kohdaltaan on noin 22 kilometriä ja keskisyvyys 128 metriä. Salmessa on vahvoja ja levottomia virtauksia erityisesti etelästä puhaltavien voimakkaiden tuulien vuoksi. Sen molemmilla rannoilla kohoavat korkeat jyrkät kalliot.

 Historia 
Hollantilainen löytöretkeilijä Abel Tasman kävi salmen suulla vuonna 1642 mutta luuli sitä lahdeksi eikä jatkanut matkaa. James Cook purjehti sen läpi ensimmäisenä alkuvuodesta 1770 ja salmi on nimetty hänen mukaansa. Uuden-Seelannin alkuperäiskansan maorien nimi salmelle on Raukawa tai Raukawa Moana. 

 Merenkulku salmessa 
Selkeällä säällä vastaranta näkyy hyvin salmen ylitse. Salmen yli kulkee jatkuva säännöllinen lauttaliikenne Wellingtonista Eteläsaaren pieneen Pictonin kaupunkiin. Wellingtonin sataman suulle rakennettiin vuonna 1859 Uuden-Seelannin ensimmäinen majakka ohjaamaan meriliikennettä sinne. Se oli kuitenkin epäedullisessa paikassa sillä matalalla meren pinnan lähellä olevat sumut estivät sen näkymisen. Uudempi majakka rakennettiin vuonna 1906 lähemmäksi Wellingtonia. 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 




Luokka:Uuden-Seelannin maantiede
Luokka:Salmet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit