Manteli

Tarhamanteli eli manteli eli mantelipuu (Prunus dulcis, aiempi luokittelu Prunus amygdalus tai Amygdalus communis) on pienikokoinen puu. Sen hedelmä on luumarja, jonka sisässä oleva siemen muistuttaa pähkinää. Mantelilla tarkoitetaan myös tätä siementä.

Lajin useimpien villimuotojen siemenet ovat karvasmanteleita ja sisältävät myrkyllistä amygdaliinia, joka tuottaa hydrolyysissa sinihappoa.Toomey VM, Nickum EA, Flurer CL. Cyanide and amygdalin as indicators of the presence of bitter almonds in imported raw almonds. J Forensic Sci. 2012 Sep;57(5):1313-7. doi: 10.1111/j.1556-4029.2012.02138.x Viljelyyn on otettu lajikkeita, joiden siemenissä ei amygdaliinia ole, jolloin ne ovat syötäviä.

 Kuvaus 
Manteli on pienehkö kesävihanta puu. Se kasvaa tavallisesti kolmesta kahdeksaan metriä korkeaksi. Latvus on avoin ja leveähkö. Runko on usein monihaarainen ja oksat siirottavia. Rungon kuori on yleensä harmahtavan ruskea. Manteli ei muodosta vesoja eikä piikkejä.

Lehdet ovat ruodillisia, ja lehtiasento on vuorottainen. Lehdet voivat olla muodoltaan suikeita tai soikean suikeita, tyveltään kiilamaisia tai pyöristyneitä ja kärjeltään teräviä tai lyhyen otapäisiä. Lehtilapa on tavallisesti kolmesta yhdeksään senttimetriä pitkä ja 1–2,5 senttimetriä leveä. Ruoti on yleensä 10–25 millimetriä pitkä.

Kukat kehittyvät yksittäin oksien sivuttaisiin lyhytversoihin tai kärkiversojen sivuttaisiin hankasilmuihin. Säteittäisesti symmetriset kukat ovat viisilukuisia ja rakenteeltaan maljakehäisiä, mikä tarkoittaa kukan kehälehtien ja heteiden tyvien sekä kukkaperän pään muodostavan maljamaisen kukkapohjuksen. Kukat ovat kahdesta viiteen senttimetriä leveitä. Varsinainen kukkaperä on vain kolmesta neljään millimetriä pitkä. Maljamainen kukkapohjus eli hypantio on lieriömäinen ja ulkopinnaltaan karvaton. Verholehdet ovat pitkänpyöreitä tai suikeita, tylppäkärkisiä ja laidoiltaan karvaisia. Terälehdet ovat valkoisia tai hieman vaaleanpunaisia. Niiden muoto muuntelee pitkänpyöreästä vastapuikeaan. Terälehden tyvi on kapea ja kärki tylppä- tai lanttopäinen. Kukassa on useita keskenään eripituisia heteitä. Heteiden keskellä olevan emin vartalo on heteitä pidempi. Emin sikiäin on karvainen. Kukat kehittyvät keväällä ennen lehtien puhkeamista, ja puu kukkii lehdettömänä.

Hedelmä on luumarja. Se on yleensä munan- tai luumunmuotoinen, kolmesta kuuteen senttimetriä pitkä ja kahdesta neljään leveä. Usein itsessään manteliksi kutsuttua siementä ympäröi kova endokarppi eli hedelmän ”kivi”. Endokarppia ympäröi sitkeä mesokarppi, jota peittää karvainen kuori. Mesokarppi halkeaa hedelmän kypsyttyä paljastaen endokarpin. Endokarppi on tavallisesti litistyneen soikeahko, usein epäsymmetrinen ja 2,5–4 senttimetriä pitkä. Sen muutoin sileässä pinnassa on pieniä kuoppia. Endokarpin sisältämä siemen eli ”manteli” on litistyneen munanmuotoinen. Siemenen kuori on ruskea ja sisempi endospermi vaalea.

 Kasvuolosuhteet 
Manteli kasvaa parhaiten välimerenilmastossa, jossa on lämpimät ja kuivat kesät sekä lauhkeat ja sateiset talvet. Mantelin ihannelämpötila on kasvuaikana 15 ja 30 asteen välillä. Puu vaatii vuodessa 300–600 tunnin ajan alle 7,2 asteen lämpötilan. Mantelipuu on paras istuttaa syvään ja vettä läpäisevään savimaahan, mutta se kestää myös kuivuutta ja köyhää maata. Aikaisin keväällä kukkivana manteli on hallanarka.

 Ravintosisältö per 100 g 
 Energiaa 2517 kJ/601 kcal
 Rasvaa 51 g
 josta tyydyttynyttä 4,1 g
 kertatyydyttymättömät rasvat 33 g
 monityydyttymättömät rasvat 12 g
 Hiilihydraattia 6,6 g
 josta sokereita 6,6 g (joista sakkaroosia 5,8 g)
 Ravintokuitu 13 g
 Proteiinia 24 g.
Espanjassa viljelty leveä ja pyöreä gourmet-lajike marcona sisältää enemmän sokeria ja rasvaa kuin perinteinen pitkänomainen manteli.

Manteli sisältää runsaasti oksalaattia.

 Siementen käyttö 

Mantelin kuivattu siemen sopii syötäväksi sellaisenaan. Mantelirouhetta käytetään leivonnaisissa,  kokonaisia kuorittuja manteleita käytetään glögissä ja joulupuurossa.  Mantelilastuja voidaan käyttää kalaruokien mausteena.

Jauhetusta mantelista ja tomusokerista valmistetaan marsipaania.

Marcona-lajikkeen mantelit ovat paljon makeampia, pehmeämpiä ja rasvaisempia kuin perinteinen manteli. Niiden säilyvyys on kuitenkin huonompi.

 Manteliöljy 
Mantelin siemenistä voidaan valmistaa sekä syötävistä manteleista että karvasmanteleista. Manteliöljy maistuu makealta ja pähkinäiseltä ja tuoksuu miedosti. Karvasmanteliöljyssä on voimakas tuoksu ja aromi.  

Manteliöljy on glyseryylioleaatti, joka ei juuri liukene alkoholiin mutta liukenee helposti kloroformiin ja eetteriin.  

Karvasmanteliöljyä käytetään mausteena ja manteliöljyä voidaan käyttää ruokaöljynä. 

Manteliöljyä on perinteisesti käytetty hierontaöljynä, sillä sen katsotaan pehmentävän ihoa tehokkaasti. 

 Lähteet 

 Aiheesta muualla 
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tarhamanteli eli manteli (Prunus dulcis)
 Suomen Lajitietokeskus: Tarhamanteli – Prunus dulcis
 Fineli: Mantelin ravintosisältö
 ITIS: Prunus dulcis 
 UniProt: Taxonomy - Prunus dulcis 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Prunus dulcis 
 United States Department of Agriculture (USDA): Prunus dulcis 
 Food Component Database (FooDB): Almond (Prunus dulcis) 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Prunus dulcis  
 Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Prunus dulcis (almond) 
 Gernot Katzer's Spice Pages: Almond (Prunus dulcis) 
 PheroBase: Plant Compounds of Prunus dulcis , the Almond 

Luokka:Tuomet
Luokka:Hedelmät
Luokka:Pähkinät
Luokka:Puut
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit