Tukholman verilöyly

Tukholman verilöylyssä 7.–10. marraskuuta 1520 osa Ruotsin ylimmästä rälssistä vangittiin tai mestattiin tanskalaisen unionikuningas Kristian II:n kruunajaisten jälkeen pidettyjen kruunajaisvaltiopäivien yhteydessä.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965, hakusana Kristian II.Lindqvist 2016, ”I fädernas spår mot förräderier, avrättningar och slutligen kungakronan”. 

Kristianin tarkoituksena oli pelotella ruotsalaisia, jotta hän saisi heidät tottelemaan. Muodollisena syynä kuninkaan vastustajien tuomitsemiselle toimi syyte kerettiläisyydestä. Sten Sture nuorempi kannattajineen tuomittiin syyllisinä; noin sata Sture-puolueen kannattajaa teloitettiin muutaman päivän kuluessa. Verilöyly ei lujittanut Kristianin asemaa, vaan sitä seurasi lopulta Kustaa Vaasan nousu unionivaltaa vastaan ja siten Ruotsin irtaantuminen Kalmarin unionista vuonna 1523.

 Tapahtumien kulku 
Kuningas Kristian kutsui kaikki Ruotsin vaikutusvaltaisimmat henkilöt Tukholman kuninkaanlinnassa 5. marraskuuta 1520 alkaviin kruunajaisjuhliinsa. Kaksi kuukautta aiemmin hän oli julistanut yleisen armahduksen kaikille vastustajilleen. Kuninkaanlinnan juhlat alkoivat tavanomaiseen tapaan. Juhlat jatkuivat kaksi päivää, ja kolmantena päivänä kuningas kokosi kaikki kutsuvieraat jälleen linnaan. Hän määräsi, etteivät vartijat saaneet päästää ketään sisään tai ulos linnasta, ja aloitti julistamastaan armahduksesta huolimatta oikeudenkäynnin.

 Oikeudenkäynti 
Arkkipiispa Gustav Trolle esitti 7. marraskuuta 1520 Kristianille valituskirjelmän valtionhoitaja Sten Sture nuoremman kannattajia vastaan.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965. Sten Sture nuorempi haavoittui Åsundan jäällä Kristianin joukkoja vastaan käydyssä taistelussa ja kuoli matkalla TukholmaanUusi tietosanakirja, hakusana Sture Sten. 3. helmikuuta 1520.Nordisk familjebok, Nordisk familjeboks förlag, hakusana Sture Sten Svantesson. Valituskirjelmä kohdistui muun muassa Sten Sture nuoremman leskeä Kristina Gyllenstiernaa ja Tukholman kaupunkia vastaan. Kuolleen Sten Sture nuoremman kannattajat leimattiin kerettiläisiksi. Sekä omasta puolestaan että kirkonmiesten puolesta toiminut arkkipiispa vaati oikeudenloukkausten korvaamista ja syyllisten rankaisemista.

Arkkipiispa Trollen johtama 14-jäseninen kerettiläistuomioistuin sai nähtäväkseen vuodelta 1517 peräisin olleen valtiopäiväpäätöksen, jolla Trolle oli erotettu ja Stäketin linna noin 30 kilometriä Tukholmasta pohjoiseen oli määrätty purettavaksi. Tuomioistuin ratkaisi oikeusjutun 8. marraskuuta ja tuomion, jossa kuollut Sten Sture nuorempi ja hänen kannattajansa tuomittiin ilmeisestä kerettiläisyydestä. Tuomion nojalla kuningas vangitutti ainakin osan naisvieraista ja määräsi miesvieraat teloitettaviksi. Yhtäkään naista ei teloitettu. Keskeisiä tuomituksi tulleita olivat valtiopäiväpäätöksen allekirjoittajat kirkonvastaisina salaliittolaisina.Lindqvist 2016, "Flera grymma avrättningar", "Stockholms blodbad".

Vieraita teloitettiin 8.–9. marraskuuta Tukholman Stortorgetilla: jälkimmäisenä päivänä myös monia tuomittujen palvelijoita teloitettiin. Surmansa sai kaikkiaan 80–120 miestä, joista kolme oli pormestareita, lähes kaikki raatimiehet ja 35-40 aatelisten palvelijaa. Mestattujen ruumiit ja Sten Sturen nuoremman haudasta kaivettu ruumis poltettiin roviolla, koska sitä pidettiin ainoana mahdollisena hautaustapana kerettiläisille. Kuolemantuomiot ulotettiin myöhemmin muuallekin. Suomessa niistä huolehti Hemming Gadh.

 Verilöylyssä teloitetut 
Verilöylyssä teloitettiin muun muassa: 
 Skaran piispa Vincentius
 Strängnäsin piispa Mattias Gregersson Lillie
 valtaneuvos Erik Abrahamsson Leijonhufvud, Margareta Leijonhufvudin isä ja Kustaa Vaasan appi
 valtaneuvos Erik Johansson Vasa, Kustaa Vaasan isä
 valtaneuvos Joakim Brahe, Per Brahe vanhemman isä ja Kustaa Vaasan lanko
 valtaneuvos Måns Gren
 valtaneuvos Erik Ryning
 valtaneuvos Kristiern Bengtsson Oxenstierna nuorempi
 valtaneuvos Bengt Gylta
 ritari ja sotilaskomentaja Erik Nilsson Gyllenstierna af Nynäs
 ritari Eskil Nilsson Gyllenstierna af Nynäs
 sotilaskomentaja Erik Knutsson Tre Rosor
 Tre Kronor linnan vouti Erik Kuse
 Tre Kronor linnan vouti Olof Björnsson Halvmåne
 Tre Kronor linnan vouti Måns Jonsson
 pormestari Jöns Gudmundsson
 pormestari Anders Olofsson
 pormestari Anders Henriksson
 13 Tukholman raatimiestä
 nelisenkymmentä Tukholman porvaria.
Lisäksi ainakin joitain naisia ja lapsia kuten Cecilia Månsdotter Eka kuoli vankeudessa sairauksiin.Tegenborg Falkdalen, Karin: Margareta Regina - vid Gustav Vasas sida, takakannen sukupuu. Setterblad Förlag, 2016. . Lindqvist, Herman: Gustav Vasa och hans söner och döttrar, s. 69. Norstedts Förlag, 1993. . 

 Tukholman verilöyly historiantutkimuksessa 
Tukholman verilöyly on ollut historiantutkimukselle ongelmallinen niin Tanskassa ja Ruotsissa kuin Suomessakin. Tutkimuksissa on sivuttu lähdekritiikin lisäksi erilaisia oikeushistoriallisia näkökohtia ja syyllisyyskysymyksiä. Vastuuta on sälytetty niin kuningas Kristian II:lle ja hänen neuvonantajalleen Didrik Slagheckille kuin arkkipiispa Trollellekin. 

Yksi näkemys on, että kuningas ja hänen neuvonantajansa käyttivät hyväkseen arkkipiispan valitusta, jonka avulla  poliittisille vastustajille luvattu armahdus peruutettiin. Unionikuningas halusi lopullisesti nujertaa Sture-puolueen vastarinnan. Hän onnistui siinä hetkeksi, mutta petollinen menettely armahdusasiassa lisäsi Kustaa Vaasan kannatusta ruotsalaisten keskuudessa.

Tukholman verilöyly oli keskeisimpiä syitä sille, miksi Kustaa Vaasa onnistui nousemaan valtaan ja viemään Ruotsin uuteen aikaan.

Lähteet

 Lindqvist, Herman: De vilda Vasarna. Albert Bonniers förlag, 2016. . 

 Viitteet 

Luokka:1520
*