Jaroslav Seifert

Jaroslav Seifert  (23. syyskuuta 1901 Praha – 10. tammikuuta 1986 Praha) oli tšekkiläinen runoilija, kirjailija ja toimittaja. Hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1984.

Elämänvaiheet
Seifertin syntymäkoti oli Žižkovin työläiskaupunginosassa Prahassa. Lukioikäisenä hän keskeytti koulunkäyntinsä saatuaan työtarjouksen Rudé Právo -sanomalehdestä. Tästä alkoi hänen kolmikymmenvuotinen toimittajan uransa. 

Seifertin ensimmäinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1921. Teos huokui proletaarista vallankumousta ja optimismia. Hän oli tuolloin Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen jäsen ja sen julkaisujen toimittaja. Vuonna 1929 hänet kuitenkin erotettiin puolueesta, koska hän oli yhdessä muutamien muiden toverien kanssa arvostellut sen muuttumista liian bolsevistiseksi. Hän toimi 1930-luvulla toimittajana muun muassa Nová Scěna- ja Ranní Noviny -lehdissä. 1940-luvulla hän työskenteli sosiaalidemokraattisissa ja ammattiyhdistysten lehdissä.

Seifert lopetti 1949 lehtikirjoittelun ja omistautui täysin kirjallisuudelle. Hänen runonsa saivat useita kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja. Häneltä on vuosikymmenten aikana julkaistu eri kielillä kymmeniä teoksia.Bibliography. The Official Web Site of the Nobel Foundation.   Suomeksi on julkaistu 1985 kokoelma Ruttopylväs (Morový sloup, suomentanut Hannu Ylilehto). Vuonna 1967 hän sai Tšekkoslovakian kansallistaiteilijan arvonimen. 

Seifert oli yksi ihmisoikeusjulistus Peruskirja 77:n allekirjoittajista.Charta 77 Totalita. Totalita.cz. Viitattu 20.12.2021.

Tuotanto
Avantgardistisen runoilijaryhmän vaikutuksesta Seifert kallistui tuotannossaan jo 1920-luvulla herkkään runollisuuteen. Vuonna 1924 hän teki ryhmän johtajan Karel Teigen kanssa laajan kiertomatkan Euroopassa. Myös seuraavina vuosina hän matkusteli eri maissa. Tällöin hänen runouteensa tuli intiimimpi sävy, jota värittivät ironia, huumori ja melankolia. 

Seifert on kotimaassaan sekä lukijoiden että kriitikoiden arvostama. Hänen runonsa ovat herkän melodisesti laulavia elämän ilojen ja surujen, rakkauden ja melankolian sekä kultaisen Prahan kuvauksia, jotka avautuvat helposti tavallisellekin lukijalle. 

Suomennetut teokset
 .
 Toyen Slaviassa, teoksessa: Kadonnutta kahvilaa etsimässä, toim. Eero Balk ja Tapani Kärkkäinen. Helsinki: Otava 2000 

Suomennettuja runoja
AntologioissaJaroslav Seifert,  Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 3.9.2021, viitattu 11.9.2021
 Ajatus vapaa – sana kahleissa: vainottujen, vangittujen, kidutettujen, teloitettujen kirjailijain kansainvälinen ääni, toim. ja suom. Kalevi Haikara, Helsinki: Like 1998 
 Kadonnutta kahvilaa etsimässä, toimittaneet Eero Balk ja Tapani Kärkkäinen, Helsinki: Otava 2000  (suomennoskatkelmia)
 Maailman runosydän, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 
 Maalliset mantrat: runoantologia, toim. Tommy Tabermann, Helsinki: WSOY 2000 
 Runon eros: valikoima eroottisia runoja, toim. Silja Hiidenheimo ja Merja Virolainen, Helsinki: Tammi 1994 
 Runon suku: valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa, toim. Jarkko Laine, Helsinki: Otava 1991 
 Viiniä suloisempi on rakkaus: runoja intohimosta ja rakkaudesta, toim. Anelma Järvenpää-Summanen, Helsinki: Otava 1998 

Runot
 Avoimin silmin, suom. Hannu Ylilehto, antologiassa: Maailman runosydän
 Elämä – raskas, vaivalloinen, suom. Hannu Ylilehto,  antologiassa: Maailman runosydän
 Ja nyt hyvästi, suom. Kalevi Haikara, antologiassa: Ajatus vapaa – sana kahleissa
 Jos kahdesta pyöreästä kumpareesta toisen korallinpunainen kärki, suom. Hannu Ylilehto, antologiassa: Viiniä suloisempi on rakkaus
 Jääkää hyvästi, suom. Hannu Ylilehto, antologiassa: Maailman runosydän
 Konserttikahvila, suom. Eero Balk, antologiassa: Kadonnutta kahvilaa etsimässä (Alkuteksti teoksessa Na vlnách (1925). Suomennettu kirjasta Město v slách (1989)).
 Kreivin puutarha, suom. Aale Tynni, I–XII julkaisussa: Parnasso 1982; nro 8 ja runot I–XIII antologiassa: Runon suku
 Leninin mausoleumissa, suom. Kalevi Haikara, antologiassa: Ajatus vapaa – sana kahleissa
 Märkä maalaus, suom. Hannu Ylilehto, julkaisussa: Runous 1984; nro 4 (Runo on päivätty vuonna 1929 ja omistettu Josef Šimalle.)
 Oli aika, jolloin tykinlaukaus muureilla ilmoitti keskipäivän, (suomentaja puuttuu) antologiassa: Runon eros
 Praha, suom. Hannu Ylilehto, julkaisussa: Runous 1984; nro 4 (Runo on päivätty vuonna 1929)
 Satakielen laulua, suom. Hannu Ylilehto, julkaisussa: Runous 1984; nro 4 (Runo on päivätty vuonna 1968–1970)
 Sinappisen nakin irrationaliteettia tavoittelemassa, suom. Hannu Ylilehto (Yli-Lehto), julkaisussa: Kulttuurivihkot 1988; nro 1 (Runon alaotsikko : reunamerkintöjä surrealistien antologiaan)
 Säkeitä Gobeliinista, suom. Hannu Ylilehto (Yli-Lehto), julkaisussa: Kulttuurivihkot 1988; nro 1 (Runo kokoelmasta Búti básnikem / Runoilija osa, 1983)
 Vasta vanhemmiten olen oppinut rakastamaan hiljaisuutta, suom. Hannu Ylilehto, antologioissa: Maalliset mantrat ja Maailman runosydän
 Venuskukkula: ote, suom. Hannu Ylilehto (Yli-Lehto), julkaisussa: Kulttuurivihkot 1988; nro 1 (Runo kokoelmasta Odlévání zvonü / Kellojen valanta, 1967)
 Yö, pimeyden valtiatar, suom. Hannu Ylilehto, antologiassa: Maailman runosydän
 Yö, tähtien ikuinen muurahaiskeko, ja mitä vielä?, suom. Hannu Ylilehto, antologioissa: Maailman runosydän ja Maalliset mantrat

 Lähteet 

Aiheesta muualla

Luokka:Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat
Luokka:Tšekkiläiset runoilijat
Luokka:Toimittajat
Luokka:Vuonna 1901 syntyneet
Luokka:Vuonna 1986 kuolleet