Olivier Messiaen

Olivier Eugène Prosper Charles Messiaen (10. joulukuuta 1908 Avignon – 27. huhtikuuta 1992 Clichy-la-Garenne) oli ranskalainen säveltäjä, urkuri ja ornitologi. Messiaen oli pianonsoitossa itseoppinut ja aloitti säveltämisen 8-vuotiaana. 11-vuotiaana hän pääsi Pariisin konservatorioon, jossa hänen opettajiaan olivat muun muassa Marcel Dupré ja Paul Dukas. Vuonna 1931 hänet nimitettiin urkuriksi Pariisin Pyhän Kolminaisuuden (La Trinité) kirkkoon; tässä virassa hän pysyi yli 60 vuotta kuolemaansa saakka. Vuonna 1936 Messiaen kuului ranskalaisen avantgarden ”La jeune France” -säveltäjäryhmän perustajiin, ja hän opetti École Normale de Musique -koulussa ja Schola Cantorumissa vuosina 1936–1939, jolloin hän kirjoitti myös useita opetuskäyttöön tarkoitettuja, edelleen julkaisemattomia kappaleita.

Messiaen vieraili Suomessa keväällä 1966 ja esitti Helsingissä pitämässään konsertissa kahdelle pianolle säveltämänsä teoksen Les Visions de l'Amen yhdessä puolisonsa pianisti Yvonne Loriod'n kanssa.Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1967, s. 297. Helsinki: Otava, 1966. Vuonna 1971 Messiaen sai Wihurin kansainvälisten palkintojen rahaston myöntämän Sibelius-palkinnon.Keijo Virtamo (toim.): Otavan musiikkitieto (2. painos), s. 256. Helsinki: Otava, 1997. Koreografi Marjo Kuusela laati Messiaenin toisen maailmansodan aikana keskitysleirillä säveltämän teoksen Quatuor pour la fin du temps pohjalta baletin Aikojen lopun kvartetto, joka kantaesitettiin Lahden Ristinkirkossa vuonna 1988.Virtamo (toim.), 1997, s. 209 ja 256.

Tuotannosta
Ollessaan sotavankina Saksassa 1940–1942 Messiaen sävelsi kvarteton Quatuor pour la fin du temps (Ajan lopun kvartetto) viululle, klarinetille, sellolle ja pianolle. Vapauduttuaan hän ryhtyi opettamaan Pariisin konservatorion professorina ja saavutti kansainvälistä mainetta. Hänen oppilainaan olivat muun muassa nuoret Karlheinz Stockhausen ja Pierre Boulez. Tässä virassa hän pysyi vuoteen 1978 saakka.

Useiden urkuteosten lisäksi hänen keskeiseen tuotantoonsa kuuluvat noin kaksituntinen pianosarja Kaksikymmentä katsahdusta Jeesus-lapseen (Vingt regards sur l'Enfant-Jésus) (1944), 10-osainen Turangalîla (1948), sinfonia ondes Martenot’lle, pianolle, orkesterille ja eksoottisille lyömäsoittimille, 14-osainen La Transfiguration de Notre-Seigneur Jésus-Christ (1969) kuorolle, soolosoittimille, orkesterille ja laajalle lyömäsoitinryhmälle, 12-osainen Kanjoneista tähtiin (Des canyons aux étoiles..., 1974) orkesterille ja soolosoittimille sekä ooppera Franciscus Assisilainen (Saint François d'Assise, 1983).

Messiaenin musiikin perusta on syvä katolinen mystiikka, ja hänen teoksensa tuovat julki tämän individualistis-uskonnollisen näkemyksen. Toisin kuin useimpien länsimaisten säveltäjien tuotanto Messiaenin musiikki ei perustu dynaamiseen kehittymisen ideaan: esimerkiksi sonaattimuotoa Messiaen ei käyttänyt lainkaan. Musiikki on suhteellisen helposti messiaenilaiseksi tunnistettavaa, paikallaan pysyvää, modaalista, äänenväriin ja rytmiikkaan perustuvaa, ja rakentuu monenlaisesta epätavallisesta materiaalista: kaikkea gregoriaanisesta laulusta ja itämaisesta modaliteetista ja rytmistä sarjallisuuteen, elektronimusiikkiin ja lintujen lauluun (josta hän kirjoitti tutkielman ja pitkän pianosarjan "Catalogue d'oiseaux"). Ominaista on ennen kaikkea hienostunut, monimutkainen ja tarkka rytmiikka ja hyvin kehittynyt äänenvärin käyttö.

Kaikkien aikojen ensimmäinen kokonaan sarjallinen sävellys on Modes de valeurs et d'intensités vuodelta 1949. Messiaen käytti joissakin teoksissaan myös vuonna 1928 keksittyä sähköistä ondes Martenot -soitinta.

Messiaen kirjoitti paljon säveltämistyönsä teoriasta ja tekniikasta.

Modaalisen musiikin uusi tuleminen
Tonaalinen musiikki (pääasiassa 1700- ja 1800-luvun musiikki) erotuksena aiemmasta modaalisesta ja uudemmasta atonaalisesta musiikista kirjoitettiin kiinteään viitekehykseen, jota sanottiin sävellajiksi. Sävellajeja on vain kaksi, duuri ja molli, jotka voidaan transponoida eri sävelaloihin.

Vaikka Messiaen luonnehtikin käsitteitä tonaalinen, modaalinen, sarjallinen jne. harhaanjohtaviksi analyyttisiksi mukavuuksiksi, hän loi sävellysten viitekehykseksi määrältään rajoitettujen transpoosien modaliteetin. Tämän perustana oli kahdentoista sävelen kromaattinen sävelasteikko: C, Cis, D, Dis, E, F, Fis, G, Gis, A, Ais, H, C, mutta kysymys ei kuitenkaan ollut dodekafoniasta. Messiaenin ensimmäinen moodi on kokosävelasteikko: C, D, E, Fis, Gis, Ais, C. Kun tämä transponoidaan (puolisävelaskeleen verran ylemmäs tai alemmas), saadaan toinen kokosävelasteikko Cis, Dis, F, G, A, H, Cis, ja kun tämä transponoidaan edelleen, saadaan sama asteikko josta lähdettiin. Transpoosien määrä on kaksi. Toisen moodin kaava on neljä kertaa (puoliaskel, kokoaskel), kuten C, Cis, Dis, E, Fis, G, A, Ais, C. Tämä asteikko, joka tunnetaan myös oktatonisena asteikkona, voidaan transponoida puoliaskelin kahdesti joko ylöspäin tai alaspäin päätymättä samaan asteikkoon. Transpoosien määrä on kolme. Kolmannen moodin kaava on kolme kertaa (kokoaskel, puoliaskel, puoliaskel) kuten: C, D, Dis, E, Fis, G, Gis, Ais, H, C. Moodeja voidaan generoida aina seitsemänteen saakka, mutta kiintoisampia ovat toinen ja kolmas moodi.

Messiaen oppi käsittelemään moodejaan sekä melodisesti että harmonisesti. Kysymys on atonaalisesta musiikista, sillä mitään säveltä ei voida käsitellä perussävelenä.

Teoksia

1917 La dame de Shalott – piano
1921 Deux ballades de Villon – laulu ja piano
1925 La tristesse d'un grand ciel blanc – piano
1927 Esquisse modale – urut
1928 Fugue en ré mineur – orkesteri
1928 L'hôte aimable des âmes – urut
1928 La banquet eucharistique – orkesteri
1928 Le banquet céleste – orkesteri
1928 Variations écossaises – orkesteri
1928–29 Préludes – 8 kappaletta pianolle
1930 Diptyque – urut
1930 La mort du nombre – sopraano, tenori, viulu, piano
1930 Les Offrandes oubliées – orkesteri
1930 Les Offrandes oubliées – pianoversio
1930/35 Offrande au Saint Sacrement – urut
1930 Simple chant d'une âme – orkesteri
1930 Trois mélodies – laulu ja piano
1931 Le Tombeau resplendissant – orkesteri
1932 Apparition de l'Église éternelle – urut
1932 Fantaisie Burlesque – piano
1932 Hymne au Saint Sacrament – orkesteri
1932 Thème et variations – laulu ja piano
1932–33 L'Ascension – orkesteri
1933 Fantaisie – viulu ja piano
1933 Messe – 8 sopraanoa ja 4 viulua
1933–34 L'Ascension – urut
1934 5 Leçons de Solfège è chanter – laulu ja piano
1934 Morceau – piano
1935 La Nativité du Seigneur – urut
1935 Pièce pour le tombeau de Paul Dukas – piano
1935 Vocalise – laulu ja piano
1936 Poèmes pour Mi – sopraano ja piano
1937 O sacrum convivium – laulukvartetti/sopraano ja urut
1937 Poèmes pour Mi – sopraano ja orkesteri
1937 Fêtes des Belles Eaux – ondes Martenot't
1938 Chants de terre et de ciel – laulu ja piano
1938 Deux monodies en quarts de ton – ondes Martenot't
1939 Les Corps glorieux – urut
1940–41 Quatuor pour la fin du temps – viulu, klarinetti, sello, piano
1941 Choeurs pour une Jeanne d'Arc – kuoro
1942 Musique de scène pour un Oedipe – elektroniikka
1943 Rondeau – piano
1943 Visions de l'Amen – 2 pianoa
1943–44 Trois Petites liturgies de la présence divine – kuoro, solistit, orkesteri
1944 Vingt regards sur l'Enfant Jésus – piano

1945 Harawi – sopraano ja piano
1945 Pièce – oboe ja piano
1945 Tristan et Yseult: Théme d'Amour – urut
1946 Chant des déportés – laulu ja orkesteri
1946–48 Turangalîla-sinfonia – orkesteri
1948 Cinq Réchants – 12 laulajaa
1949 Cantéyodjayâ – piano
1949–50 Messe de la Pentecôte – urut
1949–50 Quatre Études de Rhythme – 4 kappaletta pianolle
1951 Le merle noir – huilu ja piano
1951 Livre d'orgue – urut
1952 Timbres-durées – elektroniikka
1953 Réveil des oiseaux – orkesteri
1955–56 Oiseaux exotiques – orkesteri
1956–58 Catalogue d'oiseaux – piano
1959 Conférence de Bruxelles – teksti
1959–60 Chronochromie – orkesteri
1960 Verset pour la fête de la Dédicace – urut
1962 Sept haïkaï – orkesteri
1963 Couleurs de la Cité Céleste – orkesteri
1963 Monodie – urut
1964 Et expecto resurrectionem mortuorum – orkesteri
1964 Prélude – piano
1965–69 La Transfiguration de Notre Seigneur Jésus – kuoro, orkesteri
1969 Méditations sur le mystère de la Sainte Trinité – urut
1970 La fauvette des jardins – piano
1971 Le tombeau de Jean-Pierre Guezec – torvi
1971–74 Des canyons aux étoiles... – orkesteri
1975–83 Franciscus Assisilainen – ooppera, solistit, kuoro, orkesteri
1977 Conférence de Notre-Dame – teksti
1984 Livre du Saint Sacrament – urut
1985 Petites esquisses d'oiseaux – piano
1985 Conférence de Kyoto – teksti
1986 Un vitrail et des oiseaux – orkesteri
1986 Chant dans le Style Mozart – klarinetti ja piano
1987 La ville d'En-haut – orkesteri
1988–92 Éclairs sur l’au-delà... – orkesteri
1989 Un Sourire – orkesteri
1990–91 Concert à Quatre – orkesteri
1991 Pièce pour piano et quatuor à cordes – piano, jousikvartetti
Feuillets inédits – ondes Martenot, piano – julkaistu 2001
vuonna 1997 löydettiin 1928 sävelletty Prélude'' – urut

Kirjallisuutta





 Lähteet 

 Aiheesta muualla 

 Olivier Messiaen.  Sibelius-akatemia.
 Olivier Messiaen muhi.uniarts.fi

Luokka:Ranskalaiset säveltäjät
Luokka:Ranskalaiset ornitologit
Luokka:Grammy-palkinnon saajat
Luokka:Sibelius-palkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1908 syntyneet
Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit