Leopold I (Belgia)

Leopold I (16. joulukuuta 1790 Coburg, Baijeri – 10. joulukuuta 1865 Laeken, Belgia) oli saksalainen prinssi ja ensimmäinen Belgian kuningas vuosina 1831–1865.

Leopold toimi myös vapaamuurarina.

 Suku 

Leopold oli saksalaisen Saksi-Coburg-Saalfeldin herttuakunnan hallitsijan Frans I:n Franz Friedrich Antonin (1750–1806) ja tämän toisen puolison, kreivitär Augusta von Reuß zu Ebersdorfin (1757–1831) nuorin poika. Hänen vanhempi veljensä Ernst vaihtoi vuonna 1826 Saalfeldin alueen Gothaan, minkä jälkeen sekä herttuakunnan että suvun nimeksi tuli Saksi-Coburg-Gotha (Sachsen-Coburg und Gotha). 

Hänellä oli yhdeksän sisarusta. Hänen sisarensa Juliane Henrietta Ulrika, suuriruhtinatar Anna Fjodorovna (1781–1860) oli naimisissa Venäjän kruununperijä, suuriruhtinas Konstantin Pavlovitšin kanssa vuosina 1796–1820. Hänen muita sisariaan olivat Mensdorff-Pouillyn kreivitär Sophie Friederike Karoline Luise (1778–1835), Württembergin herttuatar Antoinette Ernestine Amalie (1779–1824) sekä Leiningenin prinsessa, Kentin ja Strathearnin herttuatar, Marie Louise Victoire (1786–1861), kuningatar Viktorian äiti.

 Sotilasura 
Leopold sai jo viisivuotiaana Venäjän keisarikunnan Izmailovon kaartinrykmentin everstin arvon. Hänestä tuli 12-vuotiaana kenraali. Hän vietti vuonna 1806 hetken aikaa Ranskan keisari Napoleonin hovissa sen jälkeen kun tämä oli joukkoineen valloittanut Saksi-Coburg-Saalfeldin. Leopold kuitenkin kieltäytyi Napoleonin tarjoamasta adjutantin arvosta ja matkusti Venäjän keisari Aleksanteri I:n luokse. Leopold osallistui everstin arvoisena venäläisessä ratsuväkirykmentissä vuonna 1814 Lützenin, Bautzenin ja Leipzigin taisteluihin Napoleonin joukkoja vastaan. Näiden taistelujen seurauksena hänelle suotiin marsalkan arvo ja vuonna 1815 Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisuuden. Sodan jälkeen hän osallistui myös Wienin kongressiin.

 Avioliitot ja jälkeläiset 
Kun Eurooppaan saatiin rauha, Leopold avioitui 2. toukokuuta 1816 Ison-Britannian prinsessa Charlotte Augustan kanssa. Charlotte oli Ison-Britannian sijaishallitsijan ja tulevan kuninkaan Yrjö IV:n ainoa laillisesta avioliitosta syntynyt lapsi ja siten oletettu tuleva hallitsija. Hän menehtyi 50 tuntia kestäneen synnytyksen jälkeen 6. marraskuuta 1817, ja Leopold oli surun murtama. Mikäli Charlotte Augusta olisi ollut elossa ja naimisissa miehensä kanssa vielä 1830, jolloin kuningas Yrjö IV kuoli, Leopold ei olisi voinut ottaa vastaan Belgian kruunua, koska hänestä olisi tullut Yhdistyneen kuningaskunnan prinssipuoliso.

Tämän lyhyen avioliiton jälkeen herttua Leopold keskittyi auttamaan sukulaisiaan nousemaan niin Portugalin kuin Ison-Britanniankin valtaistuimille. Lisäksi hän oli sisarentyttärensä Viktorian, tulevan Ison-Britannian hallitsijan, neuvonantajana. Vuonna 1840 Leopoldin myötävaikutuksesta Viktoria meni naimisiin prinssi Albertin kanssa. Molemmat olivat Leopoldin sukulaisia.

Leopold nai 2. kesäkuuta 1829, joidenkin mielestä laittomasti eli morganaattisesti, näyttelijätär Caroline Auerin, joka oli hänen avustajansa Christian von Stocmarin serkku. Carolinesta tehtiin Montgomeryn kreivitär. Avioliitto päättyi vuonna 1831.

Kolmannen avioliittonsa Leopold solmi kuninkaana 9. elokuuta 1832. Puoliso oli Ranskan kuninkaan Ludvig Filipin tytär Louise d’Orléans. Avioliitosta syntyi neljä lasta:
Louis-Philippe Victor Ernest (1833–1835)
Léopold Louis-Philippe Marie Victor (1835–1908), Belgian kuningas nimellä Leopold II
Philippe Eugène Ferdinans Marie Clément Baudoin Léopold Georges (1837–1905), Flanderin kreivi ja kuningas Albert I:n isä.
Marie-Charlotte Amélie Auguste Victoire Clémentine Léopoldine (1840–1927), Meksikon keisarinna, keisari Maksimilian I:n puoliso.

Kuningas Leopoldilla oli myös kaksi avioliiton ulkopuolella syntynyttä lasta, joiden äiti oli Arcadia Claret, Eppinghoven paronitar: 
George, Eppinghoven paroni (1849–1904)
Arthur, Eppinghoven paroni (1852–1940).

 Valinta kuninkaaksi 

Huolimatta siitä, että hän ensimmäinen vaimo kuoli vuonna 1817, Leopold jäi asumaan Englantiin aina vuoteen 1831 asti. Vuotta aikaisemmin kreikkalaiset tarjosivat Leopoldille Kreikan kruunua, mutta hän kieltäytyi siitä. Alankomaista 4. lokakuuta 1830 itsenäistyneen Belgian kansalliskokous pyysi Leopoldia perustettavan kuningaskunnan hallitsijaksi. Leopold hyväksyi pyynnön, ja hänestä tuli belgialaisten kuningas 26. kesäkuuta 1831. Hän vannoi uskollisuutta uuden valtion perustuslaille Brysselin kuninkaallisessa palatsissa 21. heinäkuuta 1831. Tämä päivä on sen jälkeen ollut belgialaisten yleinen vapaapäivä.

Vain pari viikkoa myöhemmin Alankomaat aloitti 2. elokuuta 1831 hyökkäyssodan Belgiaa vastaan. Kokeneena sotilaana Leopold puolusti henkilökohtaisesti Brysseliin johtavaa tietä. Vihollisuudet jatkuivat aina vuoteen 1839, ja rauhansopimuksen allekirjoitus sinetöi lopullisesti Belgian itsenäisyyden.

 Valtakausi 
Leopoldin valtakausi oli Belgialle ja eritoten sen ranskankieliselle eteläosalle Vallonialle voimakkaan teollistumisen aikakautta. Voimakkaasti Isoon-Britanniaan suuntautuneena Leopold myötävaikutti uusien teollisten keksintöjen tuloa maahansa. Ensimmäinen mannereurooppalainen rautatieyhteys avattiinkin 5. toukokuuta 1835 Brysselin ja Mechelenin välille. Näin kuningas toteutti erään haaveistaan.

Ulkopolitiikassa Leopold pyrki käyttämään hyväkseen kaikkia mahdollisia ulkopuolisia suhteitaan suojellessaan uutta ja herkkää kuningaskuntaansa. Näin eritoten Ranskan ja Preussin tavoitteiden suhteen hän oli tiukkana. Erityisesti tämä tuli esiin Napoleon III:n ollessa Ranskan keisarina, sillä tämä halusi liittää Belgian osaksi Ranskaa.

Vuonna 1849 Leopold toimi sisarentyttärensä, kuningatar Viktorian ja veljensä Ernst I:n pojan, prinssi Albertin avioliiton välittäjänä. Suurin poliittinen tappio Leopoldille oli, kun hän ei vuonna 1842 onnistunut saamaan aikaan lapsityövoiman kieltoa tehtaissa ja kaivoksissa.

Vaikka Euroopan yli pyyhkäisi vuonna 1848 vallankumousten aalto ja Leopoldin appi, Ranskan kuningas Ludvig Filip joutui luopumaan vallasta, Leopoldin Belgia pysyi puolueettomana ja eritoten juuri hallitsijansa toimenpiteiden ansiosta.

Vuosien kuluessa Leopoldin vaikutusvalta Euroopan politiikassa alkoi vaimentua sitä mukaan, kun Napoleon III:n ja Otto von Bismarckin vaikutusvalta kasvoi.

Leopold I kuoli Laekenin linnassa 19. joulukuuta 1865. Hänet on haudattu Laekenin linnankirkon kuninkaalliseen hautakryptaan, kuten kaikki myöhemmätkin Belgian kuninkaat.

 Kunnianosoituksia 

 55x55px Leopoldin ritarikunnan suurristi (Belgia, 1832, perustaja)
 55x55px Baijerin kruunun ansioritarikunnan suurristi (Baijeri, 1808)
 55x55px Pyhän Johanneksen ritarikunnan ritari (Preussi, 1810)
 55x55px Max Joosefin sotilasritarikunnan komentaja (Baijeri, 1812)
 55x55px Pyhän Yrjön ritarikunnan 4. luokka (Venäjä, 1813)
 55x55px Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunnan ritari (Venäjä, 1814)
 55x55px Maria Teresian sotilasritarikunnan ritari (Itävalta, 1814)
 55x55px Guelphin kuningashuoneen ritarikunnan ritari (Hannover, 1816)
 55x55px Sukkanauharitarikunnan ritari (Yhdistynyt kuningaskunta, 1816)
 55x55px Bathin ritarikunnan suurristi (Yhdistynyt kuningaskunta, 1816)
 55x55px Tuoksuruutakruunun ritarikunnan ritari (Saksi, 1816)
 55x55px Pyhän Hubertuksen ritarikunnan ritari (Baijeri, 1821)
 55x55px Mustan kotkan ritarikunnan ritari (Preussi, 1828)
 55x55px Saksilais-ernstiläisen suvun ritarikunnan suurristi (Saksin herttuakunnat, 1833)
 55x55px Kultaisen taljan ritarikunnan ritari (Espanja, 1835)
 55x55px Tornin ja miekan sotilaallinen ritarikunnan suurristi (Portugali, 1836)
 55x55px Pyhimmän ilmoituksen ylimmän ritarikunnan ritari (Sardinia, 1840)
 55x55px Etelän Ristin ritarikunnan suurristi (Brasilia, 1841)
 55x55px Zähringenin leijonan ritarikunnan ritari (Baden, 1843)
 55x55px Vapahtajan ritarikunnan suurristi (Kreikka, 1843)
 55x55px Pietari Fredrik Ludvigin ritarikunnan suurristi (Oldenburg, 1844)
 55x55px Valkoisen haukan ritarikunnan suurristi (Saksi-Weimar-Eisenach, 1845)
 55x55px Kultaisen leijonan sukuritarikunnan suurristi (Hesse-Kassel, 1846)
 55x55px Elefanttiritarikunnan ritari (Tanska, 1846)
 55x55px Pyhän Tapanin ritarikunnan suurristi (Unkari, 1849)
 55x55px Serafiimiritarikunnan ritari (Ruotsi, 1849)
 55x55px Alankomaiden leijonan ritarikunnan suurristi (Alankomaat, 1849)
 55x55px Kristuksen sotilaallinen ritarikunnan suurristi (Portugali, 1852)
 55x55px Avizin sotilaallinen ritarikunnan suurristi (Portugali, 1852)
 55x55px Pyhän Jaakon miekan sotilaallinen ritarikunnan suurristi (Portugali, 1852)
 55x55px Pyhän Yrjön ritarikunnan ritari (Hannover, 1853)
 55x55px Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunnan ritari (Luxemburg, 1858)
 55x55px Ludvigin ritarikunnan suurristi (Hesse, 1859)
 55x55px Leijonan ja auringon ritarikunnan suurristi (Persia, 1859)
 55x55px Loiston ritarikunnan suurristi (Tunisia, 1861)
 55x55px Medjidie-ritarikunnan 1. luokka (Osmanivaltakunta, 1861)
 55x55px Meksikon kotkan keisarillinen ritarikunta ketjulla (Meksiko, 1865)
 55x55px Guadalupen keisarillinen ritarikunnan suurristi (Meksiko, 1865)
 55x55px Rautaristin 1. luokka (Preussi)
 55x55px Punaisen kotkan ritarikunnan suurristi (Preussi)
 55x55px Pyhän Annan ritarikunnan 1. luokka (Venäjä)
 55x55px Pyhän Andreaksen ritarikunnan ritari (Venäjä)
 55x55px Pyhän Joosefin ritarikunta suurristi (Toscana)
 55x55px Pyhän Januariuksen ritarikunnan ritari (Molempiain Sisiliain ritarikunta)
 55x55px Pyhän Ferdinandin ja ansion ritarikunnan suurristi (Molempiain Sisiliain ritarikunta)

Lähde:

 Lähteet 

Aiheesta muualla

Luokka:Belgian hallitsijat
Luokka:Brittiläiset marsalkat
Luokka:Venäläiset kenraalit
Luokka:Vuonna 1790 syntyneet
Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Luokka:Belgialaiset vapaamuurarit