Aimaran kieli

Aimara (omakielinen nimi: aymar aru) on Andeilla elävien aimarojen puhuma kieli. Sillä on eri lähteistä riippuen 1,6 miljoonaa puhujaa Titicaca-järven ympäristössä, ja se on yksi virallisista kielistä Boliviassa ja Perussa. Lisäksi sitä puhutaan jonkin verran Chilessä ja Argentiinassa. Kielen ei katsota olevan uhanalainen.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu on käännetty kokonaisuudessaan aimaraksi vuonna 2013.

 Luokittelu 
Aimaran katsotaan olevan makrokieli, joka jakautuu keski- ja eteläaimaran kieliksi. Aimaran ainoat sukulaiskielet tupe-kieliperheeseen kuuluvat cachuyncauqui ja jaqaru. Nämä neljä muodostavat kielikunnan nimeltä aimarakielet. 

Keskiaimaraa puhuu noin 1,4 miljoonaa ihmistä ja eteläaimaraa 213 000 ihmistä. Yksikielisesti aimarankielisten ihmisten määrä on laskenut tasaisesti.

Aimarassa on runsaasti lainasanastoa ketšuasta, mutta sukulaisuussuhdetta kielten välillä ei nykykäsityksen mukaan ole.

 Historia 
Aimaraa puhuttiin alkuaan useissa erillisissä, tiheään asutuissa valtioissa Cuscon itäpuolella. Noin vuonna 1430 inkat valloittivat alueen. Inkavaltakunnan virallinen kieli ja hallintokieli oli ketšua, jota kutsuttiin nimellä runasimi, ”ihmisen puhe”. Koska ketšua oli hallintokieli, inkat levittivät sitä myös alueille, joilla sitä ei puhuttu. Uusien alueiden eliitti joutui opiskelemaan sitä.

2010-luvulla kieltä on pyritty kehittämän siten, että esim. sen sanasto vastaa nykyajan tarpeita.

 Fonologia 

 Konsonantit 
LabiaaliAlveolaariPalataaliVelaariUvulaariNasaalimnɲKlusiiliNorm.ptkqAsp.pʰtʰkʰqʰEjektiivipʼtʼkʼqʼAffrikaattaNorm.t͡ʃAsp.t͡ʃʱEjektiivit͡ʃʼFrikatiivisxχLateraalilʎTremulanttirPuolivokaaliwj
Lähde:

 Vokaalit 
EtinenTakainenSuppeaiuAvoina
Vokaalit voivat esiintyä niin lyhyinä kuin pitkinä, ja pitkiä vokaaleita merkitään treemoilla.

Lähde:

Sanapaino on aimarassa lähes poikkeuksetta toiseksi viimeisellä tavulla, tosin pitkät vokaalit voivat muuttaa sitä esim. sanataivutuksen yhteydessä. Yleisin tavurakenne aimarassa on CV mutta myös CCV tai V(C)CV ovat mahdollisia.

 Kielioppi 
Aimara on monin paikoin polysynteettinen kieli, kuten monet muutkin alueella puhuttavat kielet. Aimaran kielen sanajärjestys on SOV (subjekti-objekti-verbi). 

 Nominit 
Aimarassa käytetään sijamuotoja ja possessiivisuffikseja, kuten suomessakin. Kieliopillista sukua aimarassa ei ole.

Substantiivien ja pronominien monikkomuotoa ilmaistaan päätteellä, joka on aina -naka. Kielessä tehdään ero inklusiivin ja eksklusiivin välillä. Inklusiivia käytetään kun puhuja laskee kuulijan mukaan ”me”-ryhmään. Ekslusiivia taasen käytetään, kun puhutaan ”meistä” ryhmänä, johon kuulija ei kuulu. 

+  Aimara Suomi  Naya  minä Juma  sinä Jupa  hän  Jiwasa  sinä ja minä (ink.) Nayanaka  me (eks.) Jumanaka  te kaikki  Jupanaka  he  Jiwasanaka  te kaikki ja minä (ink.)
Lähde:

 Verbit 
Verbi taipuu subjektin mukaan, ja se näkyy sekä verbissä että persoonapronominissa suffiksina. Preesensmuodot voivat viitata yleis- tai kestomuotoon; se riippuu kontekstistä. 

Aikamuotoja on kolme: preesens, preteriti ja futuuri. Verbin aspekteja ovat mm. progressiivi (tekeminen on edelleen käynnissä) ja komplitiivi (tekeminen on loppuun suoritettu).

 Kielinäyte 

 Lähteet 
 Aymara. About World Languages.

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

 Aimara-englanti-sanakirja 

Luokka:Isolaattikielet
Luokka:Argentiinan kielet
Luokka:Bolivian kielet
Luokka:Chilen kielet
Luokka:Perun kielet