Amarok (albumi)

Amarok on Mike Oldfieldin kolmastoista albumi, joka julkaistiin vuonna 1990.

Albumi sisältää vain yhden tunnin pituisen (tarkkaan ottaen 60 minuuttia ja kaksi sekuntia) musiikkikappaleen. Musiikillisesti albumi seuraa Oldfieldin aikaisempia progressiivisen rockin suuntaan kallellaan olevia kokeiluja, joskin albumilla kuullaan erittäin vähän syntetisaattoreita ja kappaleessa seuraillaan niin kansanmusiikin kuin maailmanmusiikin melodioita ja rytmejä. Yksi albumin keskeisistä teemoista on afrikkalainen musiikki. Perkussionistit ovat samat kuin vuoden 1975 Ommadawn-levyllä.

Virgin-levy-yhtiö oli toistuvasti pyytänyt Oldfieldiä tekemään jatkoa suositulle Tubular Bells -albumille, varsinkin kun heidän välinen sopimuksensa oli kulumassa umpeen. Oldfield oli kuitenkin varsin kyllästynyt Virginiin. Amarok oli tavallaan osa erittäin monimutkaista viimeistä solvausta Virginille. Amarok oli ensinnäkin albumi, josta oli lähes mahdotonta erottaa yksittäisiä osia radiosoittoa varten ja jota oli muutenkin lähes mahdoton markkinoida. Albumi antoi Oldfieldille taas mahdollisuuden säveltää mieleistään musiikkia. Virgin oli halunnut Oldfieldiltä joko laulettua popmusiikkia tai sitten Tubular Bells -nimisiä levyjä.

Albumilla oli myös muita pieniä näpäyksiä Virginin suuntaan. Eräässä kohdassa albumia kuullaan taustalla syntetisaattorilla morsetettuna ”fuck off RB”, viitaten Virginin Richard Bransoniin, jonka kanssa Oldfieldillä oli erittäin kireät välit. Oldfield myös sanoi kerran toivoneensa, että albumille tyypillinen erittäin suuri dynaaminen vaihtelu johtaisi siihen, että Virginin johtaja Simon Draper kuuntelisi autossa hiljaista kohtaa kovalla ja ajaisi ojaan yllättävän voimakkaan kohdan aikana. Jostakin syystä juuri morsekoodin sisältänyt kohta päätyi Virginin julkaisemalle Elements-kokoelmalevylle, johon leikattiin Amarokista kuuden minuutin pituinen katkelma.

Aikaisemmissa albumeissa Oldfield oli kokeillut suurta määrää erikoisia instrumentteja. Myös Amarokilla kuullaan esimerkiksi lelukoiraa, erotuomarin pilliä, vesilasia, naamaläpäyksiä, hammasharjaa, ”feikkiradiota”, Hoover-pölynimuria ja ”lentokonemallien tekijöiden työkalulaatikon sisältöä”. Viimeisenä listalla ovat ”pitkät ohuet roikkuvat metalliputket”, viitaten putkikelloihin (): jopa soitinlistauksessaan Oldfield halusi välttää levy-yhtiön toivomia viittauksia Tubular Bells -levyyn.

 Kappaleet 

00:00 – Fast Riff Intro
02:32 – Intro
05:46 – Climax I – 12 Strings
06:18 – Soft Bodhran
07:20 – Rachmaninov I
08:35 – Soft Bodhran 2
09:29 – Rachmaninov II
09:56 – Roses
10:42 – Reprise I – Intro
12:45 – Scot
13:16 – Didlybom
15:00 – Mad Bit
15:56 – Run In
16:11 – Hoover
18:00 – Fast Riff
19:57 – Lion
21:57 – Fast Waltz
23:42 – Stop
24:33 – Mad Bit 2
24:46 – Fast Waltz 2
25:06 – Mandolin
26:07 – Intermission

26:23 – Boat
29:27 – Intro Reprise 2
32:07 – Big Roses
33:13 – Green Green
34:24 – Slow Waltz
36:04 – Lion Reprise
37:05 – Mandolin Reprise
37:47 – TV am/Hoover/Scot
39:50 – Fast Riff Reprise
42:22 – Boat Reprise
43:32 – 12 Rep / Intro Waltz
44:12 – Green Reprise
44:46 – Africa I: Far Build
48:00 – Africa I: Far Dip
48:46 – Africa I: Pre Climax
49:32 – Africa I: 12 Climax
50:24 – Africa I: Climax I
51:00 – Africa II: Bridge
51:17 – Africa II: Riff
51:34 – Africa II: Boats
51:52 – Africa II: Bridge II
52:10 – Africa II: Climax II
54:22 – Africa III: Baker

 Arviot 
 Allmusic: http://www.allmusic.com/album/r171797

 Aiheesta muualla 
 Tubular.net: Amarok 
 Amarok-analyysi 

 Lähteet 

Luokka:Vuoden 1990 albumit
Luokka:Mike Oldfieldin albumit