Kiskobussi (junatyyppi)

Kesäkuusta 2016 lähtien niin sanotuissa kiskobussitaajamajunissa ei ole ollut konduktööriä. Entistä konduktöörin virkaa hoitaa veturinkuljettaja poikkeustiedottamisen ja matkustajien avustamisen osalta, lipuntarkastajat lippujen tarkastuksen osalta ja lippuautomaatit matkan aikana tapahtuvan lipunmyynnin osalta. Lippuautomaatit on sittemmin poistettu ja junalippu tulee ostaa etukäteen.

Vuonna 2025 kiskobusseja liikennöidään Suomessa sähköistämättömillä rataosilla kalustonaan Dm12-kiskobussit ja taajamajunia sähköistetyillä rataosilla kalustonaan Eil-lähiliikennevaunut.

Kalusto

Vuonna 1988 Lättähattujen poistuessa liikenteestä korvattiin kaikki vuorot Dv12:n vetämällä tavallisesti kolmen vaunun junalla, johon kuului sekä niin sanottuja sinisiä vaunuja että puukorisia vaunuja, joista kuitenkin luovuttiin 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Tämän jälkeen VR yritti useaan otteeseen hankkia uusia veturijunia korvaavia kiskobusseja, ja Lättähattujen jälkeen ensimmäiset kiskobussit saatiin käyttöön vuonna 2005. Kaikki sähköistämättömillä rataosilla ajettavat taajamajunavuorot ovat ajettu vuodesta 2016 Dm12-kiskobussilla.

 Palvelut ja reitit 
pienoiskuva|Lippuautomaatti Dm12-moottorivaunussa.
Kiskobussi tai taajamajuna on yksinkertaisin vaihtoehto VR:n junatarjonnassa, eikä niihin voi varata istumapaikkaa. Lippuihin sovelletaan kaukoliikenteen hinnoittelua, joten sama matka kiskobussilla ja InterCity-/Pendolino-junalla maksaa saman verran, esimerkiksi Tampere–Orivesi-välillä. Myös polkupyörän ja lemmikin kuljettamisesta täytyy maksaa lisämaksu, toisin kuin lähiliikenteen junissa. Hintatiedot ovat tammikuulta 2022.  Lähijunaliikenteen ulkopuolinen paikallisliikenne on suurimmaksi osin valtion tukemaa ostoliikennettä, sillä se on VR:lle taloudellisesti kannattamatonta pienten matkustajamäärien vuoksi.

VR:n kiskobussein ajettavissa taajamajunissa ei ole kesäkuusta 2016 lähtien ollut konduktöörejä. Lipun pystyi ostamaan kesäkuuhun 2021 asti junien sisälle sijoitetuista lippuautomaateista, jotka on epäluotettavuuden takia sittemmin poistettu.

 Kiskobussit ja dieselmoottorijunat 
Tšekkiläiset Dm12-sarjan kiskobussit liikennöivät rataosilla Jyväskylä–Seinäjoki, Savonlinna–Parikkala, Tampere–Haapamäki, Pieksämäki–Joensuu ja Joensuu–Nurmes. Yhdessä yksikössä on 63 istumapaikkaa, ja niitä voidaan kytkeä yhteen kolme kappaletta. Kiskobusseista löytyy invapalvelut, lemmikkipaikkoja ja lastenvaunujen ja polkupyörien kuljetusmahdollisuus.http://www.vr.fi/fin/palvelut/tietoa_junista/taajamajunat.shtml 

 Reitit 
Tiedot ovat tammikuulta 2025.Taajamajunat - VR, vr.fi, viitattu 7.2.2024. Linjanumerot ovat suluissa.

 Savonlinna–Parikkala (HDM 740–752)
 Pieksämäki–Joensuu (HDM 720, 723, 724, 727, 729)
 Joensuu–Nurmes (HDM 760–763)
 Tampere–Haapamäki–Jyväskylä (HDM 420, 422, 429)
 Tampere–Keuruu (HDM 421, 423, 424, 426–428)
 Jyväskylä–Seinäjoki (HDM 481, 482, 485, 486)
 Seinäjoki–Ähtäri (HDM 480, 489), reitin lempinimi: Pandalino
 Seinäjoki–Alavus (HDM 483, 484)

 Veturivetoiset taajamajunat 
Vihreistä Eil-lähiliikennevaunista koostuvia junia ajettiin arkipäivisin Helsingin ja Riihimäen välillä ja Lahden oikorataa pitkin Helsingin ja Lahden sekä Helsingin ja Kouvolan välillä. Junassa saattoi olla jopa kymmenen vaunua, joista yksi oli lipunmyyntivaunu. Junissa on mahdollisuus kuljettaa polkupyörää, lastenvaunuja ja lemmikkejä, joiden lisäksi vaunuissa on myös pyörätuolipaikkoja.http://www.vr.fi/fin/palvelut/tietoa_junista/lahijunat.shtml. Niiden käyttö loppui kesäkuussa 2017.

Veturivetoiset taajamajunat tekivät paluun joulukuussa 2024, kun Iisalmi–Ylivieska-välin taajamajunia alettiin radan sähköistyksen myötä liikennöidä Eil-lähiliikennevaunuilla.

 Entiset taajamajunatyypit Suomessa 

 Veturivetoiset taajamajunat 
pienoiskuva|Taajamajuna H445 Jyväskylästä Vaasaan Jyväskylän rautatieasemalla vuonna 2009.Sinisistä vaunuista koostuvat veturivetoiset taajamajunat liikennöivät viime vuosinaan rataosilla Jyväskylä–Vaasa, Tampere–Pori, Seinäjoki–Rovaniemi ja Pieksämäki–Joensuu. Junissa oli tavallisesti 2–4 vaunua, joista yhdessä oli lemmikkieläinpaikkoja ja yhdessä tavaraosasto, jossa oli mahdollista kuljettaa polkupyöriä ja lastenvaunuja. Useissa junissa oli myös invapalvelut. Junat olivat dieselveturin (pääsääntöisesti Dv12) vetämiä, mutta rataosuuksilla Tampere–Pori ja Seinäjoki–Rovaniemi niitä veti sähköveturi Sr1 tai Sr2.

Sinisten vaunujen säännöllinen käyttö taajamajunaliikenteessä on loppunut vuonna 2016.

 Sähkömoottorijunat 
pienoiskuva|Sm2-sähkömoottorijuna Kotkan sataman asemalla. 
Sähkömoottorivarusteiset taajamajunat liikennöivät vuoteen 2021 saakka rataosilla Lahti– Kouvola–Kotkan satama. Junia liikennöitiin rataosilla reiteillä Lahti–Kotkan satama, Lahti– Kouvola ja Kouvola–Kotkan satama. Kalustona käytetään pääasiassa Sm2-sarjan sähkömoottorijunia. Junissa oli WC-tilat sekä kuljetusmahdollisuus polkupyörille, lastenvaunuille ja lemmikeille. VR:n uudempaa Sm4-sarjaa ei kuitenkaan tavattu lähes ollenkaan enää vuonna 2020 Lahti–Kotkan satama reittien junissa lukuun ottamatta paria Z-lähijunana ajettavaa Kouvola–Lahti–Helsinki-vuoroa. Vuoden 2022 alusta Lahden ja Kotkan sataman väliset, tuolloin viimeiset sähkömoottorijunilla liikennöidyt, taajamajunavuorot muuttuivat lähijuniksi.

Lähteet

Luokka:Suomen henkilöjunaliikenne