Heikki Silvennoinen

Heikki Johannes Silvennoinen (27. huhtikuuta 1954 Sääminki – 18. joulukuuta 2024 Pälkäne) oli suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, kitaristi, laulaja ja lauluntekijä. 

Rockyhtye Tabula Rasassa 1972 uransa aloittanut Silvennoinen tuli suurelle yleisölle tunnetuksi sketsisarjasta Kummeli, joka alkoi vuonna 1991. Siinä hän oli alusta asti mukana sekä näyttelijänä että käsikirjoittajana. Vuosina 2018–2023 hän toimi käsikirjoittajana ja toisena päänäyttelijänä poliisikomediasarjassa Kontio & Parmas.

Silvennoinen omisti oman tuotantoyhtiönsä Pirkka-Hämeen Apina & Gorilla Oy. Timo Kahilaisen kanssa hän omisti Kummeli-tuotantojen takana olevan Porkkana Ryhmä Oy:n, joka on televisiotuotantojen lisäksi tuottanut mainoselokuvia.

 Tausta ja varhaisura 
Silvennoinen syntyi Säämingissä ja muutti varhain Kangasalle. Kangasalan Claptoniksi kutsuttu Silvennoinen sai kolmevuotislahjaksi punaisen lelukitaran. Ensimmäisen akustisen Landola-merkkisen kitaran hän sai isältään 13-vuotiaana. Isä kuoli, kun Silvennoinen täytti neljätoista. Silvennoinen sahasi Landolan kahtia ja yritti tehdä siitä sähkökitaran. Äiti osti sittemmin pojalle Kent-merkkisen kitaran. Äiti ja isoäiti kannustivat Heikkiä kitaransoittoon. 

 Ura 
 Tabula Rasa 
Silvennoinen soitti 1972–1977 toimineessa Tabula Rasa -yhtyeessä, joka oli tunnetuimpia progressiivisen rockin edustajia Suomessa. Tabula Rasan debyyttilevyn aikoihin Silvennoiselle alkoi selkiytyä, että hänen tulisi keskittyä musiikkiin elämässään. Tabula Rasan riveissä hän sävelsi useimmat yhtyeen kappaleista.

Tabula Rasa pääsi vuonna 1973 lämmittelemään Wigwamia ja teki sen jälkeen kaksi albumia Love Recordsille studiossa Tukholmassa. Näihin aikoihin alkoi yleisestikin Suomirockin ja Manserockin nousu. Tabula Rasa kuitenkin hajosi 1977 elämänkatsomuksellisiin ristiriitoihin.

Tabula Rasa toimi myös Mikko Alatalon taustayhtyeenä. Sen hajottua Silvennoinen soitti muun muassa Alatalon Coitus Int -kokoonpanossa, Välikausitakki-levyllä sekä Veltto Virtasen Heru-yhtyeessä. 

Tabula Rasan jälkeen Silvennoinen toimi vuosien varrella tuottajana ja studiomuusikkona useiden eri artistien levyillä. Äänittäjän ammattitaidon hän hankki 1970-luvun lopulla Tampereen Kyttälänkadun kellarissa sijainneessa, evankelis-luterilaisten seurakuntien nuorisomuusikon Seppo Lindellin studiossa.

1980-luku
Vaikka Silvennoinen oli ollut Tabula Rasan kantavia voimia, häntä kiinnosti enemmän blues-pohjainen rock, jota hän ryhtyi soittamaan 1980-luvulla yhtyeissä Frendz, Catwalk ja Q.Stone. Viimeksi mainitun hän perusti vuonna 1987 yhdessä Mikko Kuustosen, Mikko Löytyn ja Sakari Löytyn kanssa. Q.Stone julkaisi kaikkiaan neljä albumia. 

Kuustonen jätti yhtyeen kolmannen levyn jälkeen vuonna 1993 ja keskittyi soolouraansa. Silvennoinen osallistui Kuustosen 1990-luvun soololevyille kitaristina lukuun ottamatta vuonna 1992 julkaistua Abrakadabraa. Silvennoinen soitti myös useita kitaraosuuksia 1980-luvun alussa tamperelaisen rokkipappi Tarvo Laakson albumille Sähköpaimen (1981). Muun muassa Laakson ”Krusifiksin juurella” -kappaleen kitarasoolot ovat Silvennoisen käsialaa.

Silvennoisen kitarana ennen 1990-lukua oli Gibson Les Paul 1957.

1990-luku
pienoiskuva|Heikki Silvennoinen Pyynikillä 1994.
1990-luvun alussa Silvennoinen julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa itseironisesti nimettynä Mature And Cool. Se sisälsi hänen omia kappaleitaan ja cover-version Creamin tunnetuksi tekemästä, Blind Willie Reynoldsin kappaleesta ”Outside Woman Blues”. Silvennoisen toinen levy Bobcat ilmestyi vuonna 1997. Sen tunnetuimpia kappaleita olivat hänen oma kappaleensa ”Sun Don’t You Shine” sekä Jimi Hendrixin säveltämä kappale ”Fire”.  

Levyn kannessa Silvennoinen esitti kiitoksensa idoleilleen Peter Greenille, Eric Claptonille, Jimi Hendrixille ja Stevie Ray Vaughanille (joista hän oli tavannut Claptonin ja Vaughanin). 

Vuodesta 1993 Silvennoisen käyttämä kitara oli Matti Nevalaisen tekemä Flying Finn -merkkinen sähkökitara. 

Seuraava levy, Sweet Surrender, ilmestyi kahden vuoden päästä 1999.

 2000-luku 

Vuonna 2000 Silvennoinen julkaisi omalla levymerkillään Blues Blue Sky -levyn, jossa hän versioi tuttuja blues-klassikoita. Vuoden 2003 albumilla Miehet kaatuu Silvennoinen lauloi ensimmäistä kertaa suomeksi. Viimeinen Heikki Silvennoisen albumi on vuonna 2010 julkaistu Peace of Mind, jolla laulukieli on palannut englanniksi. Rumban haastattelussa 2014 Silvennoinen puhui suhteestaan bluesiin seuraavasti:

Kummeli

Kummeli-televisiosarja syntyi alun perin kokeiluvideon perusteella yhdessä Olli Keskisen kanssa. Silvennoisella oli ryhmässä eniten erilaisia roolihahmoja (esimerkiksi paikallisradiotoimittaja Mauno Ahonen, Martti Mielikäinen, metallimies Matti Näsä, puutyön opettaja Harri ”Höylä” Soikkeli, hevikitaristi Pertti “Speedy” Keinonen, urheiluvalmentaja Raimo Vormisto, Jankon Betonin toimitusjohtaja Kalervo Jankko ja ohjeistamispäällikkö Jaakko Parantainen). 

Sketseissä hänet nähtiin erityisesti Timo Kahilaisen aisaparina. Silvennoinen arvioi sarjan suosion johtuneen siitä, että Suomessa oli siihen aikaan tilausta “pöhköhuumorille”. Helsingin Sanomien haastattelussa 2014 hän sanoi rooleistaan seuraavaa:

1990-luvulla Kummelin suosion ollessa suurimmillaan Silvennoista hämmästytti se, että valtaosalla sen katsojista ei ollut aavistustakaan hänen kitaristinkyvyistään.

Kummeli on jatkanut olemassaoloaan elokuvien ja televisio-ohjelmien muodossa ja Silvennoinen oli mukana keskeisenä hahmona ryhmän kaikissa vaiheissa. Paras Kummeli-sketsi oli Silvennoisen mukaan ”Ladojen kokoontumisajot”, koska sen innoittamana ruvettiin pitämään oikeita Ladojen kokoontumisajoja.  

Silvennoinen on myös sanonut, että hän on saanut parhaat Teosto-tulonsa Kummeli-hahmo Matti Näsän kappaleesta ”Jumankauta juu nääs päivää”, joka oli hänen mukaansa ”sävelletty, sanoitettu, sovitettu ja varmaan nauhoitettukin 20 minuutissa”. 

Huolimatta suosiosta Silvennoinen ansaitsi kuitenkin vielä 1990-luvun puolivälin jälkeen rahaa talonmiehen töitä tekemällä.

2000-luku
2000-luvun alussa perustettiin Suomi-bluesin superyhtye SF-Blues. Se alkoi Silvennoisen, Pepe Ahlqvistin ja Dave Lindholmin yhteisprojektina, jossa bassoa soitti Mikko Löytty ja rumpuja Jani Auvinen. He tekivät yhdessä levyn, jossa oli noin kolmasosa kunkin johtohahmon sävellyksiä. SF-Blues kiersi Suomea yli 40 keikan verran vuonna 2002. Seuraavana vuonna Lindholmin paikalle tuli Erja Lyytinen ja SF-Blues alkoi toimia Silvennoisen ja Ahlqvistin yhtyeenä, johon kutsuttiin vuorollaan aina uudet vierailijat. 

Vuonna 2004 yhtye oli tauolla, mutta 2005 vierailijoiksi kutsuttiin Jukka Tolonen ja Mikko Kuustonen, joiden kanssa myös tehtiin levy Joutomailla. Nyt vierailijoina olivat Eero Raittinen ja Jukka Gustavson. Silvennoinen lainasi myös äänensä Autot-elokuvien Martille sekä Karvakamujen metsänvartija Mäntylälle.

2010-luku
Valkeakoskelaisen poliisikomisario Otso Kontion hahmoa Silvennoinen esitti vuodesta 2018 lähtien Heikki Vihisen kanssa käsikirjoittamassaan komediasarjassa Kontio & Parmas. Sarjasta on tehty samanniminen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2022.https://www.nelonen.fi/uutiset/viihde/2158934-nelonen-median-kevaan-2022-tv-ohjelmisto-on-nyt-julki 

Yksityiselämä 
Silvennoinen oli naimisissa kolme kertaa, ja hänellä on viisi lasta. Toinen avioliitto Tiina Keskisen, Olli Keskisen isosiskon, kanssa solmittiin vuonna 1983. Avioliitosta Tiina ”Toni” Lähteenmäen kanssa 1998–2008 hänellä on kaksi poikaa. 

Helsingin Sanomien 60-vuotishaastattelussa vuonna 2014 Silvennoinen kertoi olleensa raittiina jo 20 vuotta:

Vuonna 2020 Silvennoinen joutui sydänleikkaukseen, ja hänellä diagnosoitiin samaan aikaan erittäin harvinainen veritauti, jonka johdosta hän joutui käymään dialyysihoidoissa.

Silvennoiselle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2024. 

Silvennoinen kuoli 70-vuotiaana kotonaan Pälkäneellä 18. joulukuuta 2024 sairastettuaan pitkään. Silvennoinen osallistui tiistaina vain päivä ennen kuolemaansa Top Gear Suomi -ohjelman kuvauksiin Helsingissä. Kuvausten jälkeen hän ajoi takaisin kotiin Pälkäneelle. Silvennoisen rooli ehdittiin kuvata valmiiksi Kummeli-projektiin ”Mökkinaapurit” kesällä 2023.

Silvennoinen on haudattu Huutijärven hautausmaalle Kangasalle.

Tammikuussa 2025 Heikki Silvennoiselle myönnettiin postuumisti Kultainen Venla -Elämäntyöpalkinto 2024.

 Diskografia 

 Sooloalbumit 
 {{albumi|Mature and Cool|1992}}
 {{albumi|Bobcat|1997}}
 {{albumi|Sweet Surrender|1999}}
 {{albumi|Blues Blue Sky|2000}}
 {{albumi|Miehet kaatuu|2003}}
 {{albumi|Peace of Mind|2010}}
 Erja Lyytinen & Heikki Silvennoinen: {{albumi|Live 2016|livealbumi, 2016}}
 {{albumi|Kaiho|2023}}

 Kummeli 
 {{albumi|Artisti maksaa|1994}}
 {{albumi|Kummeli Stories – Elokuvasävelmiä ynnä muuta|1995}}
 {{albumi|Parhaat palat|2002}}

 Säveltäjänä 
 Vähän kunnioitusta (elokuva, 2010)

 Filmografia 
Elokuvat Vuosi Elokuva Rooli 1995  Kummeli Stories  useita rooleja   1997 Kummeli Kultakuume  Elmeri Hautamäki / Kyrpä-Jooseppi 1998  Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies  Pertti ”Speedy” Keinonen 2006  Kummelin Jackpot  Pertti ”Pera” Järvelä  2008  Kummeli Alivuokralainen  Pauli Bergström  2009  Ralliraita  Seppo ”Sladi” Pesonen  2011  Roskisprinssi  Saastamoinen Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri  Heimo Kakelberg / sotilas 2013  Vuonna 85  Iso G 2014  Kummeli V  Monkki Mähönen / Antti / Arvo Hakala / Hesekiel Toukka / Make / Barock / Bill Excalibur   2015  Risto Räppääjä ja Sevillan saituri  Risto vanhana 2019  Olen suomalainen  Orvonmaa 2020  Naurun varjolla  Kale 2022  Kummeli esittää: Kontio & Parmas -elokuva  Otso Kontio   Napapiirin sankarit 4  hyönteistutkija
 Huomioita

Televisioelokuvat Vuosi Elokuva Rooli 2003  Beatlehem  herrasmies 2004  Nyrölä 3  poliisi Virtanen

Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 1991–1992  Q-Klubi  yhtyeen jäsen 1991–2004  Kummeli  useita rooleja    1996  Lihaksia ja luoteja  Pyykkö    Kummeli Stories  useita rooleja   1996–1997  Fakta homma  Erkkilä (vieraileva näyttelijä jaksoissa Vetää hapoille taas ja Rakkautta ja rasvasoluja) 1997  Aatami & Beetami  useita rooleja  1998   Lääkärit tulessa  Väinö Kärsäkäs  1999, 2009–2010, 2015  Herra Heinämäen Lato-orkesteri  useita rooleja 1999  Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies  Pertti ”Speedy” Keinonen 2000–2001  Mankeli  useita rooleja    2002  Jurismia!  useita rooleja, Kalervo Kolli 2003  Kaverille ei jätetä  Martti Petteri Himanen (vieraileva näyttelijä jaksossa Ostaja) 2007  Hopeanuolet  Helander 2009  Suomen Las Vegas  Jim Salabim 2010  Jim Salabim Taikashow 2011–2012  Uusi päivä  Jyri Piilinen 2014  Brändärit  rakennusmestari (vieraileva näyttelijä jaksossa Tarkastus) Putous  Mauno Ahonen (vieraileva näyttelijä 6. tuotantokauden 8. jaksossa) Justimus esittää: Fuck the Police  Matiaksen isä 2015  Koomikot  oma itsensä Latela  oma itsensä 2016  Kummeli V  Monkki Mähönen / Antti / Arvo Hakala / Hesekiel Toukka / Make / Barock / Bill Excalibur   2018–2023  Kummeli esittää: Kontio & Parmas  Otso Kontio   2018  Gaala  useita rooleja  2018  Hyvät katsojat  oma itsensä 2023–2024  Koskinen  Kolehmainen 2023  Joulukalenteri: Talvipihan joulu  Roimola 2025  Kummeli esittää: Mökkinaapurit  Veijo Kardaani2025Top Gear Suomioma itsensä, kausi 2 jakso 1
 Huomioita

 Ääninäyttelijänä

 Teatteri 
 Kummeli Revyy, Tampereen Teatteri (1997-1998) – useita rooleja
 Maailmanlopun hautaustoimisto, Tampereen Työväen Teatteri (2011-2012) – Sika-Harri
 Kummeliäijät sekoilee!, Teatteri State (2014) – useita rooleja  
 Aikamoisia akanketaleita, Kievarin Kesäteatteri (2016) – Kauno Virtanen
 Rakkauden autokorjaamo, Samppalinnan kesäteatteri (2017) – Kari Takalo
 Poikamiesboxi, Marjex Stadion Teatteri (2022) – Raimo Rantala 

 Huomioita

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 

 Saarela, Tommi: Heikki Silvennoinen – nousut ja laskut. Helsinki: Tammi, 2024. 

 Aiheesta muualla 

 Virallinen sivusto




 Heikki Silvennoinen MySpace-sivustolla
 Ylen Elävä arkisto: Lavalla Heikki Silvennoinen & The Rest 2000
 Mihin tarvitsemme nyt naurua? Yksi Silvennoisen viimeisistä televisioesiintymisistä Ylen Perjantai-ohjelmassa 11.10.2024

Luokka:Kummeli
Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät
Luokka:Suomalaiset kitaristit
Luokka:Suomalaiset koomikot
Luokka:Suomalaiset bluesmuusikot
Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat
Luokka:Suomalaiset säveltäjät
Luokka:Suomalaiset sanoittajat
Luokka:Pepe Ahlqvist
Luokka:Vuonna 1954 syntyneet
Luokka:Vuonna 2024 kuolleet