Malmin hautausmaa

Malmin hautausmaa on Helsingin Malmin kaupunginosassa sijaitseva Helsingin evankelis-luterilaisten seurakuntien hautausmaa. Se on hautausten määrässä laskettuna Suomen suurin hautausmaa. 1900-luvun alkupuolella Malmin hautausmaalla oli jopa oma junayhteys ja vesitorni.

Yleistä

Alue
Malmin hautausmaan pinta-ala on 65 hehtaaria, josta hautakortteleita on 54 hehtaaria. Vuosittain tehdään noin 2 000 hautausta, mikä tekee Malmista toiminnallisesti Suomen suurimman hautausmaan. Hautoja on kaikkiaan noin 50 000 ja hautausmaan koko toiminnan aikana on tehty noin 200 000 hautausta.Malmin hautausmaa Helsingin seurakuntayhtymä. Viitattu 18.3.2012.

Korttelit 101–104 muodostavat yksityisen Åbergin hautausmaan, joka ei kuulu seurakuntayhtymän omistukseen. Seurakuntayhtymä kuitenkin hoitaa sitä kuten muutakin hautausmaata.Malmin hautausmaan historia Helsingin seurakuntayhtymä. Viitattu 18.3.2012. Kortteli 91 taas on entinen Oulunkylän kunnan hautausmaa ja sankarihauta-alue, joka on yhdistetty Malmin hautausmaahan.Pehkonen 2009, s. 131.

Kortteli 57K hautausmaan kaakkoiskulmassa on katolinen hautakortteli, joka on tarkoitettu Uudenmaan alueella toimivien Pyhän Henrikin katolisen katedraaliseurakunnan ja Pyhän Marian katolisen seurakunnan jäsenille. Piispa Teemu Sippo siunasi sen käyttöön 8. joulukuuta 2018.

Rakennukset
Malmin siunauskappeli vuodelta 1923 on arkkitehti Selim A. Lindqvistin suunnittelema. Sen ohessa ovat pienemmät itäinen, läntinen ja pohjoinen kappeli, jotka on rakennettu vuosina 1950, 1952 ja 1956.Rautio 1998, s. 337–338. Kappelirakennuksessa on myös vuonna 1966 valmistunut krematorio. Siunauskappelin välittömään läheisyyteen valmistui marraskuussa 2007 uusi krematoriorakennus.

Hautausmaan pohjoispäässä olevalle mäelle rakennettiin 1930-luvulla vesitorni, joka on sittemmin poistettu käytöstä. Rakennus on museoviraston suojelema.

Hautausmaalle on rakenteilla uudisrakennus, johon tulee vainajien hyvästelytilat sekä kylmäsäilytystilat noin kolmellesadalle vainajalle. Korkeaan säilytystorniin tehdään automaatiojärjestelmä liikuttelemaan hautaamista tai tuhkaamista odottavia vainajia. Arviolta 12,9 miljoonaa euroa maksavan rakennuksen on suunniteltu valmistuvan huhtikuussa 2026.

Historiaa 
Harjoituskentästä hautausmaaksi
Helsingin seurakunta osti 1800-luvun lopulla Helsingin pitäjän Malmin kylästä 32 hehtaaria maata uutta hautausmaata varten. Kymmenen kilometrin päässä kaupungin ulkopuolella sijainnut Malmin nummi oli entinen sotilaiden harjoituskenttä ja leiriytymispaikka.Pehkonen 2009, s. 129. Hautausmaasta tuli osa Helsinkiä vasta vuoden 1946 suuressa alueliitoksessa. Päätös uuden hautausmaan rakentamiseksi Helsingin kaupunkia varten tehtiin vuonna 1888.

Uuden hautausmaan ensimmäisen kaava- ja istutussuunnitelman laati puutarhurimestari M. G. Stenius vuonna 1890 voittamansa kilpailun pohjalta. Malmin hautausmaa vihittiin käyttöön 10. marraskuuta 1894, ja hautaaminen alkoi 3. helmikuuta 1895. Uuden hautausmaan sisälle jäi jo vuonna 1892 perustettu yksityinen Åbergin hautausmaa, jossa on muun muassa Helsingin pitäjän merkittävien talollissukujen sukuhautoja. Lisäksi 1900-luvun alussa Malmin hautausmaan alueelle perustettiin toinenkin yksityinen hautausmaa eli niin sanottu Rundmanin hautausmaa (kortteli 34), joka on kuitenkin siirtynyt myöhemmin seurakunnan omistukseen. Ensimmäisten vuosikymmeniensä ajan Malmin hautausmaa oli luonteeltaan työläishautausmaa. Sen yksittäiset hautapaikat eli niin sanotut linjahaudat olivat halvempia kuin vanhan Hietaniemen hautausmaan perhehaudat.Pehkonen 2009, s. 129–132. Hietaniemen täyttyessä perhehaudat ja yläluokkaisemmat vainajat kuitenkin löysivät tiensä Malmille 1920-luvulta alkaen. Vanhimmat nykypäivään säilyneet haudat Malmilla ovat vuodelta 1895.

Hautausmaalle perustettiin 1920-luvulla kasvihuoneet, jotka tuottivat vuosittain 40 000 kukkaa.Pehkonen 2009, s. 135. Kasvihuoneviljely on lopetettu 2000-luvun alussa ja kasvihuoneet purettu.

Perustettaessa Malmin hautausmaa oli noin 27 hehtaarin laajuinen, mutta sitä on myöhemmin laajennettu useita kertoja ja pinta-ala on nykyään 65 hehtaaria. Nykyisin hautausmaa käsittää vanhan päätien (Ketokivenkaari–Pihlajamäentie) sekä nykyisten valtaväylien Lahdenväylän ja Kehä I:n väliin jäävän alueen lähes kokonaisuudessaan. Viimeksi sitä laajennettiin vuonna 1997 niin sanotulla Viikin kolmiolla, jossa on seitsemän uurnahautakorttelia ja tilaa yli 10 000 vainajalle. Siellä on myös kolme arkkuhautakorttelia ja muistolehto.

 Junayhteys 
pienoiskuva|Entinen asemarakennus Malmin hautausmaalla.

Malmin hautausmaan vanha pääportti on Pihlajamäentien varrella, joka aikoinaan oli osa yhtä Helsingistä itään ja pohjoiseen johtaneista pääteistä. Koska hautausmaa oli valmistuessaan melko kaukana kaupungin alueen ulkopuolella, sinne järjestettiin raideyhteys rakentamalla Malmin rautatieasemalta noin kahden kilometrin pituinen pistoraide. 

Säännöllinen junaliikenne käynnistyi jo helmikuussa 1895. Rata poistettiin käytöstä vuonna 1954.

Hautoja
Hautakortteli 71 on sankarihauta-alue, joka perustettiin vuonna 1939. Siellä lepää 520 suomalaista sankarivainajaa ja viereisessä toisessa haudassa 95 vapaaehtoista virolaista sotilasta. Pro patria -muistomerkin on suunnitellut vuonna 1953 arkkitehti Arvo Muroma, joka on suunnitellut myös Hietaniemen sankarihauta-alueen. Sankarihauta-alueen vieressä on maaliskuussa 1940 tapahtuneen Iittalan junaturman uhrien yhteishauta. Naapurikorttelissa 72 on Sakari Siitosen ja Tero Aaltosen suunnittelema Helsingin sota-aikaisten ilmapommitusten uhrien muistomerkki, johon on kaiverrettu 300:n pommituksissa kuolleen siviilin nimet. Muistomerkki paljastettiin talvisodan alkamisen 50-vuotispäivänä 30. marraskuuta 1989. Pommitusten kaikkiaan 347 uhrista 80 on haudattu tälle paikalle.Pehkonen 2009, s. 134–136.Rautio 1998, s. 338–339. Oulunkylän sankarihautausmaalla korttelien 91 ja 92 välissä on Ilmari Wirkkalan veistämä muistomerkki vuodelta 1950.

Korttelissa 23 on sisällissodassa vuonna 1918 kuolleiden punaisten muistomerkki. Vainajat siirrettiin Malmille kesällä 1918 alkuperäisestä hautapaikastaan Mäntymäeltä, jota pidettiin kirkkolain vastaisena ja siksi hautausmaaksi sopimattomana. Hautaan siirrettiin vielä vuonna 1971 seitsemän vainajaa sisällissodan jälkiselvittelyihin liittyvästä Puustellinmetsän joukkohaudasta.Pehkonen 2009, s. 137–138. Graniittisen muistomerkin on toteuttanut Aarre Aaltonen 1940-luvulla.Vakaumuksensa puolesta henkensä uhranneiden muistopatsas  Punaisten muistomerkit -verkkonäyttely. Työväenmuseo Werstas. Viitattu 22.3.2012. Samassa korttelissa on myös Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) johtohenkilöiden yhteishauta sekä fasismin vastustajien muistomerkki eli 17:n jatkosodan aikana vakaumuksensa mukaisen toimintansa vuoksi teloitetun henkilön yhteishauta. Vainajat siirrettiin viimeksi mainittuun yhteishautaan vuonna 1946, ja paikalle pystytettiin vuonna 1963 Sodan ja Fasisminvastainen Työ -järjestön tilaama ja kuvanveistäjä Vilho Aallon suunnittelema muistokivi.Sadinmaa 2019, s. 167–168. SKP:n johtohenkilöiden yhteishaudan vieressä on hauta, johon Neuvostoliitossa vuonna 1936 kuolleen Yrjö Sirolan tuhkat haudattiin marraskuussa 1957.Pehkonen 2009, s. 139.

Hautausmaalla on Robert Stigellin suunnittelema muistomerkki paikassa, johon sortovuosien aktivisti ja murhaaja Eugen Schauman oli väliaikaisesti haudattuna 20. kesäkuuta 1904 – 4. toukokuuta 1906, kunnes hänet saatiin haudata sukuhautaan Porvoon Näsinmäen hautausmaalle.Pehkonen 2009, s. 139–141.

Korttelin 43 alueella on ollut aivan pieni venäläinen sotilashautausmaa, johon haudattiin maaliskuussa 1917 helmikuun vallankumouksen yhteydessä vallankumouksellisten matruusien surmaamia Venäjän armeijan upseereita. Alue sulautui luterilaiseen hautausmaahan vuonna 1920.Marja Pehkonen: Muistoja Helsingin hautausmaalta  Helsingin ortodoksinen seurakunta. Viitattu 18.3.2012.

Korttelissa 10 olevan Törnin sukuhaudan hautakiveen on hakattu Vietnamissa kadonneen Mannerheim-ristin ritarin Lauri Törnin henkilötiedot, kuolinajaksi tosin kuolleeksijulistamispäivä 19. lokakuuta 1966 eikä todellinen katoamispäivä 18. lokakuuta 1965. Törniä ei kuitenkaan ole haudattu tälle paikalle, sillä hänen vuonna 1999 Vietnamista löydetyt jäännöksensä haudattiin vuonna 2003 Arlingtonin sotilashautausmaalle Washingtoniin Yhdysvaltoihin.

Korttelissa 2 on Diakonissalaitoksen diakonissojen, korttelissa 4 puolestaan Pelastusarmeijan yhteishauta.Merkkihenkilöiden hautapaikkoja Malmin hautausmaalla Helsingin seurakuntayhtymä. Viitattu 18.3.2012.

Vuonna 2023 hautausmaalle haudattiin yhteishautaan yli 300 vainajaa, joiden jäännökset oli nostettu Senaatintorin alta vuosien 2012, 2020 ja 2021 arkeologisissa kaivauksissa. Kyse on 1600–1700-lukujen tavallisista helsinkiläisistä vainajista, jotka haudattiin aikanaan Senaatintorin kohdalla sijainneelle kirkkomaalle.Malmin hautausmaalla vietettiin 1700-luvulla kuolleiden hautajaisia – alun perin vainajat haudattiin Senaatintorille Kirkko ja kaupunki 16.11.2023. Viitattu 24.6.2025.

Tunnettuja Malmin hautausmaalle haudattuja henkilöitä

Armi Aavikko, missi, laulaja
Elis Ask, nyrkkeilijä
Matti Bergström, muusikko
Pirjo Bergström, muusikko
Ossi Elstelä, näyttelijä
Petri Gerdt, pommi-iskun tekijä
Pauli Granfelt, muusikko
Kalle Hagert, liikemies
Kauko Helovirta, näyttelijä
Emil Henriksson, Abloy-lukon keksijä (hauta otettu uusiokäyttöön)
Kaarlo Hildén, taidegraafikko
J. A. Hollo, suomentaja
Mikko Hovi, kuvanveistäjä
Risto Hyvärinen, diplomaatti
Tor Högnäs, toimittaja
Ansa Ikonen, näyttelijä
Tapio Ilomäki, elokuvasäveltäjä ja muusikko
Terho Itkonen, professori, suomen kielen tutkija
Armas Jokio, näyttelijä
Matti Jurva, laulaja
Aarne Juutilainen, upseeri, "Marokon kauhu"
Martti Jäppilä, säveltäjä ja kapellimestari, Dallapé-orkesterin perustaja
Raimo Jääskeläinen (”Monsieur Mosse”), kampaaja
Birger Kaipiainen, muotoilija
Seija Karpiomaa, iskelmälaulaja
Aino Kassinen, selvänäkijä (hauta otettu uusiokäyttöön)
Paavo Kastari, ministeri, valtiosäännön asiantuntija
Laila Kinnunen, laulaja
Unto Koistinen, taidemaalari
Martti Kuningas, näyttelijä
Aaro Kurkela, harmonikkataiteilija
Alexi Laiho, kitaristi-laulaja
Martti Larni, kirjailija ja lehtimies
Sakari Levänen, matemaatikko
Kullervo Linna, muusikko, säveltäjä ja kapellimestari
Yrjö Luukkonen, muusikko, Dallapén ja Humppa-Veikkojen jäsen
Pekka Lounela, kirjailija
Toivo Mäkelä, näyttelijä
Aimo Mäkinen, jääkiekkojoukkue Helsingin Jokereiden perustaja, rakennusmestari
Mikko Niskanen, elokuvaohjaaja, professori
Auvo Nuotio, laulaja
Tapio Nurkka, näyttelijä
Uno Nurminen, kansanedustaja, ammattiyhdistysjohtaja
Tuula Nyman, näyttelijä
Kirsti Ortola, näyttelijä

Erkki Pajala, näyttelijä
Pertti Palo, näyttelijä
Tauno Palo, näyttelijä
Eino Pekkala, poliitikko
Mauno Pekkala, poliitikko, pääministeri
Arndt Pekurinen, teloitettu aseistakieltäytyjä
Matti Pellonpää, näyttelijä
Mika Piiparinen, hengellisen musiikin säveltäjä
Pertti Purhonen, nyrkkeilijä, olympiamitalisti
Tapio Rautavaara, laulaja, urheilija, olympiavoittaja
Pertti Reponen, viihteen monitoimimies
Aarne Saarinen, poliitikko, SKP:n puheenjohtaja
Irma Seikkula, näyttelijä
Aarne Selinheimo, rauhanaktivisti
Yrjö Sirola, vasemmistopoliitikko
Tabe Slioor, seurapiirijulkkis
Sten Suvio, nyrkkeilijä, olympiavoittaja
Taavi Tainio, poliitikko
J. Alfred Tanner, kuplettilaulaja
Sakari Tohka, kuvanveistäjä
Samuli Toivio, rovasti, väestökirjanpidon kehittäjä
Oke Tuuri, näyttelijä
Reino Valkama, näyttelijä
Väinö Valvanne, teosofi ja kirjailija
Hannes Veivo, näyttelijä (hautakivi poistettu)
Raili Veivo, näyttelijä (hautakivi poistettu)
Olavi Virta, laulaja
Eero A. Wuori, SAK:n puheenjohtaja, ministeri, diplomaatti
Niilo Wälläri, ammattiyhdistyspoliitikko
Göran Ödner, saksofonisti, jazzmuusikko
Janne Ödner, kitaristi
SKP:n johtohenkilöiden yhteishauta:
Aimo Aaltonen
Yrjö Enne
Tuure Lehén
Ville Pessi
Armas Äikiä
Fasismin vastustajien yhteishauta
Urho Kaipainen
Martta Koskinen, Suomen viimeinen teloitettu nainen
Veikko Pöysti, vastarintamies
Aatto Sallinen
Risto Westerlund, desantti

Katso myös
Helsingin hautausmaat

Lähteet
 Pehkonen, Marja: Hauraita muistoja Helsingin hautausmailta. Helsingin kaupunginmuseo (Narinkka-sarja) 2008. 
 Rautio, Antero: Pääkaupunkiseudun julkiset muistomerkit ja taideteokset. Karisto, Hämeenlinna 1998. .
 Sadinmaa, Kai: Kuolleiden kirja – eli kuinka kävelin Suomen suurimman hautausmaan halki ja opin kaiken elämästä, hautaamisesta, rakkaudenkaipuusta ja puista. Into, Helsinki 2019. 

 Viitteet 

 Aiheesta muualla 

 Helsingin hautausmaiden historiaa
 Suutarilan kansalaishistoria, kirkkoja ja seurakunta
 Kuuluisia vainajia Malmin hautausmaalla Helsingin seurakuntayhtymä (PDF)
 Tunnettujen taiteilijoiden tekemiä hautamuistomerkkejä Malmin hautausmaalla Helsingin seurakuntayhtymä (PDF)
 Merkkihenkilöiden hautapaikkoja Malmin hautausmaalla Helsingin seurakuntayhtymä (PDF, vanhempi luettelo)

Luokka:Helsingin hautausmaat
Luokka:Malmi
Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa