Hauta

Hauta on paikka, johon ruumis haudataan. Se on usein maahan kaivettu kuoppa tai kammio.

Historiaa
Vanhimmaksi tunnetuksi haudaksi on sanottu yli 200 tuhatta vuotta vanhaa, Etelä-Afrikasta löytynyttä nykyihmisen varhaisen sukulaisen Homo naledin hautaa. Varhaisin tunnettu nykyihmisen, Homo sapiensin, hauta on noin 100 000 vuotta vanha.

Muinaiset egyptiläiset hautasivat tärkeitä vainajia suurten nekropolien mastaboihin, kalliohautoihin ja pyramideihin. Egyptissä haudasta pyrittiin rakentamaan vainajalle mahdollisimman upea asunto, joka vastasi hänen maallista asuntoaan niin täydellisesti kuin mahdollista. Samalla heidän ruumiinsa tahdottiin saada säilymään ikuisesti, koska sielun kuolemattomuuden uskottiin riippuvan ruumiin säilymisestä. Kaksoisvirran maassa oli samanlainen huolellisuus vainajien kodin rakentamisessa, jonka seurauksena rakennustaide nousi suureen kukoistukseen. Köyhässä Palestiinassa ruumiit haudattiin kalkkikivivuoriin, joissa oli paljon luontaisia luolia. Joissain kulttuureissa hautana on ollut maakumpu, joka on kasattu vainajan päälle. Joskus tällainen kumpu on koostunut päällekkäisistä haudoista. Rooman varhaiskristityiltä tunnetaan suuret katakombit kaupungin alla. Haudat oli louhittu käytävien seiniin.Colman 1997, s. 94–98. Euroopan juutalaiset joutuivat aikoinaan kaivamaan jopa toistakymmentä hautaa päällekkäin, sillä heidän hautausmailleen oli varattu hyvin pienet alueet kaupungeissa.Colman 1997, s. 101–102.

Sijoitus
Hautausmaa on alue, jolla on useita hautoja. Hautausmaita on ollut jo kivikaudella. Jo ennen hautausmaita ihmiset haudattiin useimmiten maahan kaivettuihin kuoppiin. Joskus hauta on kaivettu talon lattian alle, tai uudempina aikoina kirkon alle.Colman 1997, s. 90–93, 101.

Mätänevien ruumiiden sekä vainajien henkien aiheuttaman vaaran vuoksi haudat on usein sijoitettu kaupunginmuurien ulkopuolelle. Joissain kulttuureissa on uskottu, että väärin sijoitettu hauta aiheuttaa kuolemia perheessä. Kiinassa hautapaikan valinnassa huomioidaan paikan fengshui. Muslimin hauta on suunnattu kohti Mekkaa.Colman 1997, s. 99–101.

Hauta voi olla myös vedessä, kuten joillain hinduilla Gangesjoessa ja muinaisilla etiopialaisilla järvessä. Laivalla kuolleen hauta on yleensä meressä.Colman 1997, s. 117–118.

Teko
Maahaudan kaivamiseen lapiolla ja hakulla kuluu maan laadusta riippuen kolmesta kahdeksaan tuntia. Koneella haudan kaivaminen tapahtuu kahdessakymmenessä minuutissa, mutta konetta ei aina voida käyttää esimerkiksi hautapaikan ahtauden vuoksi. Kun hauta on kaivettu, se yleensä vuorataan. Avoimen haudan ylle voidaan sijoittaa kehikko, jonka avulla ruumisarkku lasketaan hautaan.Colman 1997, s. 92–93.

Haudalle pystytetään usein hautakivi, jossa lukee vainajan nimi ja elinvuodet sekä hänen uskontonsa symboli, joskus myös esimerkiksi valokuva ja muistoteksti. Perhehautaan haudataan saman perheen jäsenet.Colman 1997, s. 113–115.

Katso myös
 Hautajaiset
 Röykkiöhauta

 Lähteet 

Viitteet

Aiheesta muualla

*
Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit