Elina Karjalainen

Aili Elina Karjalainen (o.s. Saraste, 3. kesäkuuta 1927 Viipuri – 14. elokuuta 2006 Kuopio) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka tunnetaan erityisesti Uppo-Nallesta kertovista lastenkirjoistaan.

 Elämä ja ura 

Elina Karjalainen syntyi Viipurissa 3. kesäkuuta 1927 varatuomari Erkki (Erik Reinhold Konstantin) ja Aili Sarasteen perheeseen. Evakkoperhe muutti sodan jälkeen Kuopioon, missä Elina Karjalainen asui opiskeluvuosiinsa asti.

Alkukauhistustensa jälkeen hän tottui Savon murteeseen ja kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1946. Seuraavana vuonna hän muutti veljiensä perässä Helsinkiin opiskelemaan yliopistossa nykyiskansain kirjallisuutta, taidehistoriaa ja psykologiaa. Vuonna 1949 hänet vihittiin avioliittoon pianisti, juristi Pentti Karjalaisen kanssa, ja he muuttivat vuonna 1950 takaisin Kuopioon. Kodin he perustivat Jänneniemeen.

Toimittajana ja kirjailijana
Elina Karjalainen ei vienyt opintojaan päätökseen vaan alkoi hoitaa lapsiaan ja hankkia elantoaan toimittajana Savon Sanomissa vuodesta 1955 ja Uuden Suomen aluetoimittajana vuodesta 1959. Itselliseksi toimittajaksi hän siirtyi vuonna 1963 ja vakituiseksi toimittajaksi Suomen Kuvalehteen vuosiksi 1973–1987 (hän kirjoitti lehteen 1962–1989).

Karjalainen aloitti pakinoinnin radiossa vuonna 1963 ja pakinoi myös Kotiliedessä nimimerkillä Papurikko vuosina 1962–1974. Pakinoissa on tunnelmallinen ja lämmin sävy. Papurikon perheessä äiti on luovan työn tekijä ja matkustelee enemmän kuin tavalliset kotiäidit. Tekstien komiikka muodostuu tapahtumista. Kirjoittaja luo jännitettä myös siitä, että perheen toinen poika kuvataan konservatiiviksi ja toinen radikaaliksi. 

Elina Karjalaisen äidin kuolema syksyllä 1939 oli sodan syttymisen ja kodin menettämisen ohella kriisi, joka laukaisi Karjalaisessa kirjoittamishalun. Kirjoja syntyi pitkän uran aikana runsaasti, mutta erityisesti Karjalainen tunnetaan lastenkirjoista. 

Karjalaisen on arvioitu esiintyvän oppikirjat ja antologiat mukaan lukien 108 teoksessa.Savon Sanomat 20.8.2006: Väinö Immonen: Tässä ja nyt (s. 15).

Uppo-Nalle
Ensimmäinen Uppo-Nalle-lastenkirja ilmestyi vuonna 1977 ja sen 21. painos vuonna 2002. Näitä Hannu Tainan kuvittamia kirjoja ilmestyi 22. Kirjasarjan tausta oli satu, jota Karjalainen alkoi kertoa tuttavalapselle, joka joutui olemaan pitkään sairaalassa vuodepotilaana. Elina Karjalainen lupasi lähettää tälle joka päivä sadun osan sisältävän kirjeen, ja nämä lähetykset toimivat Uppo-Nallen hahmon ja tarinan pohjana.

Kirjailija loi vielä diabeteksen vuoksi näkönsä menetettyäänkin lukuisia kirjoja sanelemalla. Karjalainen kuoli 14. elokuuta 2006 sairauteen. Hänet on haudattu puolisoineen Valamon luostarin hautausmaalle Heinävedelle.

Huomionosoitukset

Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1972
Suomen aikakauslehdentoimittajien liiton palkinto 1979
Suomen sanomalehtimiesten liiton Sananvapauden miekka 1980
Suomen Valkoisen Ruusun mitali 1982
WSOY:n tunnustuspalkinto 1983 ja 1997
Aikakauslehtien liiton tunnustuspalkinto 1985
Valtion nuorisokirjallisuuspalkinto 1986Kirjasampo Viitattu 7.9.2024.
Savonia-palkinto 1987
Kirkon kirjallisuuspalkinto 1990
Pro Finlandia -mitali 1997
Tirlittan-palkinto 2001
Kirjapöllö-palkinto 2001
Kuopio-mitali 2002
Lastenkulttuurin valtionpalkinto 2004

 Teokset 

 Arkkipiispa Paavali, legenda jo eläessään, 1973 .
 Ihmisen ääni, 1976 .
 Itäsuomalaisen lapsen päivä, 1979 .
 Perhe on paras. Papurikon pakinoita, 1980 .
 Sapotillit eli Meidän pojat ja taikuri Tillin tytöt, 1979 .
 Kaukometsä, 1984 .
 Teemu, karvainen kaveri. Laulavan Lintukoiran toinen elämä, 1985 .
 Taivastelija, 1986 .
 Tärisevä enkeli ja muita juttuja, 1986 .
 Murha c-mollissa, episodi erään varatuomarin elämästä, 1988 .
 Ukki ja mummi, 1988 .
 Hyvä Suomi. Aapelin lukemisto 1: kevät, 1989 .
 Koirapostia, 1989 ; äänikirja 1990 .
 Kuulolla, pakinoita, 1989 .
 Ollos iäti muistettu, arkkipiispamme Paavali (yhdessä piispa Ambrosiuksen ja Heidi Vaaliston kanssa), 1989 .
 Hyvä Suomi. Aapelin lukemisto 2: syksy, (yhdessä muiden kanssa) 1990 .
 Elämän sirkus, (yhdessä muiden kanssa) 1991 .
 Elämänpuu, rakkauden puu: ihmisille, joiden lähellä on lapsi, 1991 .
 Ensiaapinen (yhdessä Maijaliisa Dieckmannin kanssa), 1991 .
 Reppurin tarinoita, 1993 .
 Harmittava takaisku. Erään potilaan tarina, (yhdessä Matti A.K. Mattilan kanssa) 1995 .
 Utjärven uljaat naiset, 2002 .
 Pikkupapin tarinoita, 2003 .
 Tonttutyttö Tarleena matkalla jouluun, 2003 .

Muistelmia

 Kaipauksen ja kiitoksen kirja, [kirja Elina ja Pentti Karjalaisen 47 yhteisestä vuodesta] 1998 .
 Isän tyttö. Lapsuuden muistelmia, 1999 .
 Villit vuodet. Muistelmia toimittajavuosilta, 2000 .
 Koskesta suvantoon. Muistelmia vanhenemisen vuosilta, 2001 .

Uppo-Nalle-kirjat

Myös äänikirjoja.

Toimittanut

 Joan Arnkil-Campbell: Ei murheella vaan ilolla, 1972 .
 Joonas Kokkonen: Joonas Kokkonen. Näköaloja luovuuteen ja ihmisyyteen, 1981 .
 Muistatko Vaittisen? Toimittaja Kari Vaittisen muistojulkaisu, 1984 .
 Pieniä sanoja sinulle jota ajattelen joulun alla, 1990 .
 Vanhan Valamon hiljaisuuden kuvat, 1990 .

Suomennoksia

 Achim Bröger: Putte ja puhelin, 1985 .
 Fulvio Testa: Suopea susi, 1986 .
 Hiawyn Oram: Hanna ja huolinkainen, 1986 .
 Jeanne Willis: Kaksi kamalaa, 1986 .
 Violet Easton: Yösoitto, 1986 .
 Chris Riddel: Linnun uudet kengät, 1987 .
 Jacob Grimm: Toivomuspöytä, 1989 .

Teosten käännöksiä

 Nalle Blöt, ruotsintaneet Tuula Saraste-Hinnemo ja Torgny Hinnemo, Stockholm 1980 .
 Brumle-Bum, norjantanut Sirpa Foyn, Oslo 1985 .
 Brumle-Bums vinterpels, norjantanut Nøste Kendzior, Oslo 1988 .
 Er gaat niets boven je familie. Alkuteos: Perhe on paras, käännös Fleur van Groen ja Nettie Janssen, Amsterdam 1992  numero 7.
 Medvídek Uto. Alkuteos: Uppo-Nalle, käännös Helena Lehecková, Praha 1997 .
 Tarlena, the elf-girl on a journey to Christmas, käännös Aili ja Austin Flint, Helsinki 2003 .
 Nalle U-Björn i sagolandet, ruotsinnos Camilla Frostell, Helsinki 2004 .

Äänikirjoja

 Teemu, karvainen kaveri, 1993 .
 Isän tyttö, 1999 .
 Laulava Lintukoira ja Reetan rieha, 2000 .
 Villit vuodet, 2000 .
 Koskesta suvantoon, 2001 .

Runot
''Maitorunot Valion maitopurkin kylkeen.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 


 Onnellinen Elina. Suomen Kuvalehti 1987:2 s. 26–27.
 Risto Lindstedt: Elina Karjalainen, kirjailija. Suomen Kuvalehti 1997:22 s. 64–67.
 Kirsti Manninen: Elina Karjalaisen monta roolia. Helsingin Sanomat 3.1.1987 s. 19.

 Aiheesta muualla 
 Elina Karjalaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 
 https://web.archive.org/web/20060813205548/http://www.viikkosavo.fi/pdf/200429/11VISA141200.pdf [kuvitettu lehtiartikkeli]
 Elina Karjalainen WSOY:n kirjailijagalleriassa

Luokka:Suomalaiset kirjailijat
Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat
Luokka:Pakinoitsijat
Luokka:Suomentajat
Luokka:Suomalaiset toimittajat
Luokka:Kuvituspyynnöt
Luokka:Suomalaiset sokeat henkilöt
Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
Luokka:Vuonna 1927 syntyneet
Luokka:Vuonna 2006 kuolleet