Meteorologia (Aristoteles)

Meteorologia (; ) on Aristoteleen fysiikan ja maantieteen alaan kuuluva teos. Teoksessa käsitellään erilaisia maan päällä havaittavia ilmiöitä, kuten sääilmiöitä, veden haihtumista ja maanjäristyksiä.

 Sisältö 
Seuraavassa joitakin esimerkkejä teoksen sisällöstä.

 Varhainen fysiikka 

Tässä Aristoteles käsittelee ”ensimmäisen liikuttajan” periaatetta, joka edelsi nykyaikaisempaa newtonilaista käsitystä voimasta.

 Neljä klassista alkuainetta 

Aineilla Aristoteles tarkoittaa klassisia alkuaineita. Kaikki maan päällä olevat substanssit koostuivat näistä neljästä alkuaineesta. Kun esimerkiksi puuta verrataan kiveen, niiden väliset havaitut erot johtuvat siitä, että niissä on suhteessa eri määrä näitä alkuaineita.

 Ilmakehäfysiikka 
pienoiskuva|upright=0.85|Teoksen ensimmäinen sivu Immanuel Bekkerin laitoksesta vuodelta 1837.

 Veden haihtuminen 

 Sääilmiöt 

Tässä Aristoteles käsittelee salamoiden ja tornadojen ominaisuuksia.

 Geologia 

 Hydrologia 

 Maa pallona 

Tässä Aristoteles esittää ajatuksen lithosfääristä (maa), hydrosfääristä (vesi), atmosfääristä (ilma) ja ulkoavaruudesta (tuli). Pohjimmiltaan hän kuvaa pyöreän Maan. Aristoteles käsittelee hydrologiaa hyvin perinpohjaisesti ja osoittaa, että maa pistää ylös veden yläpuolelle sen sijaan, että se olisi kokonaan veden peittämää.

 Lähteet 

 Kirjallisuutta 

 Aristotle: Meteorologica. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.

 Aiheesta muualla 

 Aristotle: Meteorology , käännös E. W. Webster 

Luokka:Aristoteleen teokset
Luokka:Kirjat fysiikasta
Luokka:Meteorologia